Eu sunt Uhtred, fiul lui Uhtred.
M-am născut nobil saxon,
dar am fost crescut ca danez,
până în ajunul căsătoriei surorii mele,
când familia mea a fost ucisă.
Sunt luptător.
Dar când danezii au atacat
fortăreaţa lui Alfred din Winchester,
toţi oamenii de acolo au fugit.
Unii mai repede decât alţii, inclusiv duşmanul meu, tânărul Odda.
Aşa că, Guthrum a preluat Winchester-ul.
Aethelwold a jurat credinţă danezilor,
deşi Guthrum încă se temea de Dumnezeul lui Alfred.
Eu puteam doar să sper că fosta mea soţie
şi copilul meu, vor fi în siguranţă.
N-am putut decât să ne ascundem şi să ne rugăm pentru un miracol.
Iseult, regina mea virgină, l-a salvat pe fiul regelui,
dar cu un preţ pe care doar ea l-a putut vedea.
L-a întremat pe Alfred.
Cu regele viu şi sănătos, există speranţă pentru Wessex.
Destinul este totul.
Ultimul regat Sezonul 1 Episodul 8
Suntem de acord că am incendiat multe corăbii.
- O flotă întreagă. - O flotă.
Dar între timp,
am lăsat sute de danezi eşuaţi în Wessex, fără intenţia de-al părăsi.
Wulfhere, nu cred că intenţionau să plece vreodată.
În câteva luni, vor fi mai multe corăbii
şi mai mulţi oameni. Acum este timpul să luptăm.
Cu ce să luptăm?
Nu avem armată, iar danezii vor fi cu miile.
Oamenii sunt acolo, Wulfhere, şi aşteaptă.
- Au nevoie doar de chemare. - Într-adevăr, dar...
Lord,
dacă v-aş sugera să vă escortăm spre Frankia...
Nu se va întâmpla. Nu mă voi ascunde.
Nici aici, nici în Frankia.
- Dar, Lord... - M-am rugat zilnic pentru îndrumare.
Singura modalitate de-a salva Wessex-ul,
este cu ceea ce am început.
O singură bătălie decisivă.
Vom pleca din mlaştină.
Cu curaj şi credinţa.
- Amin. - Amin.
Amin.
Acesta nu va fi consemnat că regele Alfred era slab,
om fragil,
la minte, trup şi suflet,
nepotrivit pentru a fi numit rege.
- Nimic din cea ce spui nu este adevărat - Dar ar putea deveni realitate.
Niciodată.
Şi tu dragostea mea, vei rămâne aici.
Dacă eu eşuez, tu trebuie să mregi în Frankia.
Nu fără tine ...
Trebuie să salvezi şi să protejezi copiii nostri.
Pentru mine.
Nu poate fi nici o altă ţară doar Anglia.
Nici o altă soţie, doar Aelswith.
Părinte Beocca?
Părinte...
Nu spun că ştiu tot...
dar regele trebuie să continue să creadă în mine.
Venirea lui Asser l-ar putea schimba.
Venirea fratelui Asser i-a dat putere.
Fratele nu este un luptător. Acum avem nevoie de luptători.
Deşi, nu credeam c-am s-o spun, avem nevoie de tânărul Odda.
Este un comandant de temut.
Cu el începe armata noastră.
Într-acolo ne îndreptăm.
Uhtred, voi face tot ce pot să te ajut.
Voi fi de partea ta.
Voi fi musca din urechea lui Alfred.
Mulţumesc.
Tatăl tău ar fi fost mândru.
Cum sunt şi eu.
Îmi pregătesc oamenii, şi până mâine, caii se odihnesc.
Uhtred.
Crezi că danezii pot fi învinşi?
Ne vedem dincolo de ape, conte Wulfhere.
Aşa este.
- De ce l-ai luat?! - Ce vrei sa spui? E al meu.
Aethelgard... Aethelgard, prietene.
Viitorul rege al Wessex-ului.
Mulţumesc că ai venit să mă vezi.
- Lord, mă numesc Aethelwold. - Da, te rog, ia loc, ia loc.
Aşadar...
Vreau să-mi spui tot ce ştii
despre Alfred.
Ţi-am spus, Lord, gândeşte cu pula.
Abia dacă-şi poate ţine nădragii.
- Ai auzit întrebarea, băiete. - Nu la toţi le plac proştii.
Alfred...
...deşi e afectat de durere, este totodată şi foarte puternic.
De asemenea, este şi foarte inteligent.
Voiam să-l ţin ca sfătuitor, până mi-a furat coroana.
Puterea lui, Lord, cred că provine din credinţa lui.
De la Dumnezeu.
Tu crezi...
în acest Dumnezeu?
Cred în mine însămi.
De ce a furat Alfred coroana?
Pentru argint sau pentru a fi un rege puternic?
Nu...Um...
da, da, în parte.
- Şi asta este...?
Nedrept,
Nu am fost un exemplu de urmat, de unii oameni.
S- a spus că nu sunt cel care se poate lupta cu danezii.
Şi e adevărat, pentru că ştiu că danezii vor învinge.
Da. În timp ce Alfred... Alfred crede că el va învinge.
- Chiar şi acum? - Da.
Da, se înşeală, desigur, dar, dar, dar credinţa lui, şi anume
că Dumnezeu nu-l va abandona,
îl face să creadă că va învinge.
Atunci, va trebui să-l ucizi.
Eu trebuie să-l ucid?
Cine altcineva?
Apoi, regele Aethelgard poate păşi în tabăra lui Alfred...
să fie întâmpinat... Ca şi prieten.
Wulfhere şi oamenii lui.
Doamne...! Nu te apropia!
Ştiu să lupt!
Pune tinicheaua deoparte, băiete.
Slavă Domnului că sunteţi britanici.
Credeam că sunteţi de-ai lor...
...din cauza părului.
Unde-i contele Wulfhere?
A plecat, Lord.
Eu sunt Halig.
- Am grijă de cai. - Unde-a plecat?
Acum că mă gândesc mai bine, n- a spus.
- Mă gândeam că ştiţi voi. - Wulfhere, unde e?
A plecat, Lord.
Lord!
Unde-a plecat?
N-a spus.
- V-a lăsat caii, Lord. - Continuăm să mergem.
Fără Wulfhere?
Planul nostru nu se schimbă.
Ne croim singuri drumul spre moşia lui Odda.
Nu putem folosi drumurile romane.
Ne putem croi drumul spre ferma mea.
De acolo, traversăm spre moşia lui Odda.
Drumul e sigur, Leofric?
- Leofric - Da, Lord.
Să ne întoarcem la ceilalţi.
Te aşteaptă durere aici, iubire.
- Îi cunoşti? - Chiriaşi.
Nu!
Vom îngropa morţii.
Ne vom ruga pentru sufletele lor.
Când sunteţi pregătiţi...
Aş vrea să spun o rugăciune pentru Uhtred, fiul lui Uhtred.
Trebuie s-o caut pe Mildrith.
Poate e moartă şi neîngropată.
Uhtred? Nu, nu...
Ţi-a îngropat fiul cu grijă,
şi a plecat de aici.
Pentru ea, asta n-a mai fost casa ei.
Crede-mă.
Lacrimile tale pa ţărână, îi vor dovedi că l-ai iubit.
Pot să te întreb ce scrii, Lord?
Prima scrisoare din multe altele.
Toate vor fi identice.
Toţi cei din Wessex şi dincolo de el, se vor strânge la Egbert Stone,
şi împreună, vom lupta.
Când îţi trimiţi mesagerii, Lord,
îţi sugerez să le înmânezi scrisorile personal.
Poate să le pui o mână pe umăr?
Îi va încuraja, sunt convins.
Mulţumesc, Beocca.
Aşa voi face.
Ştii că eu ţi-am făcut asta?
Când l-am salvat pe fiul regelui.
Nu-i adevărat.
Ştiam că va muri un nevinovat.
M- am săturat să fiu aşa.
Am văzut prea multe,
şi ştiu prea multe.
Nu mai vreau să văd.
Mildrith?
Mildrith!
Lord, ar trebui să te odihneşti.
- Toţi ar trebui să ne odihnim. - M-am săturat să mă odihnesc.
Am irosit prea multe zile nefăcând nimic.
Măcar aşează-te înainte să te dezechilibrezi.
- Unde e soţia mea? - Se odihneşte, Lord.
Fiul meu?
- Este plecat, Lord - Încă?
Treburile importante necesită timp.
Nu este o trădare?
Nu, nu este, Lord.
Uite ce am facut pentru tine, copilă.
- Eu sunt mulţumită, Lord. - Uite ce a făcut Dumnezeu pentru tine.
O meriţi atât de mult mai mult decât ...
Decât hainele unei calugariţe.
Am un scop, Lord.
Copilul meu este cu Dumnezeu.
- Hmm... - Şi eu sunt aproape de Dumnezeu.
E bucuria zilelor mele, câteodată.
Nu te teme de danezi.
Vei fi protejată.
Fiul meu se va asigura de asta.
Eşti contele Skorpa.
Ai venit să mi te predai nu să-mi iroseşti timpul.
- Am venit să negociez. - Predă-te şi vei trăi.
Dacă vorbeşti prea mult, te voi ucide.
Dintre toţi nobilii de Wessex,
eu sunt cel care poate aduna cea mai temută,
şi mai mare armată.
Acum trebuie să decid...
dacă sunt alături de Guthrum sau de Skorpa.
Pentru mine, toţi danezii seamănă între ei.
Îţi ocup teritoriul.
De ce nu te-aş zdrobi, pur şi simplu?
Acceptă-mi invitaţia.
Ia masa cu mine şi cu tatăl meu,
şi îţi voi spune despre teritoriul meu.
De amplitudinea influenţei mele.
Sunt convins că putem ajunge la o înţelegere.
Niciunul dintre noi nu va fi nevoit să piardă oameni.
Niciunul dintre noi nu trebuie să fie slăbit.
Mănâncă şi bea
în casa mea.
Te asigur că nu e o capcană.
Voi ajunge la casa ta după luna plină.
Te voi aştepta.
Atunci, vom avea pace... măcar pentru o perioadă?
Vom avea.
Ai pierdut multe.
Taţi, mame.
Un fiu.
Iubite.
Te am pe tine.
Am un frate.
- Ragnar. - Da.
Sora ta, Thyra.
Da.
Trăieşte?
Nu, a murit.
Într-un incendiu.
Mildrith, trăieşte,
şi este ţinută ostatică în nord.
Este adevărat.
Skorpa mi-a spus.
La început, am crezut că minte ca să te tortureze.
Auzind-o de la mine ar fi făcut să fie adevărat.
Dar acum ştiu că e adevărat.
Trăieşte.
Ai văzut asta?
Da, am văzut-o.
Dar n-am s-o mai văd. Harul îmi păleşte.
Când bătălia se va încheia, Uhtred, calea ta merge spre nord.
Va fi timpul să-ţi înfrunţi trecutul.
Iar tu vei fi cu mine.
Întotdeauna.
Lord...
dacă avem nevoie de ajutorul lui Dumnezeu,
cum ar putea să se uite favorabil către Uhtred, un necredincios?
Dumnezeu e bun.
Da, Lord.
Dar, a urma un păgân, ce spune asta despre convingerile noastre?
Moartea ne-ar putea aştepta după următorul deal,
şi doar Uhtred îi va sta în cale.
Nu este nicio îndoială... un danez îşi va proteja mereu prada.
Regele este valoros.
Este aici să-l protejeze pe rege,
ceva ce niciunul din noi n-ar putea s-o facă.
E un om fără suflet.
Atunci, voi fi eu sufletul lui. Mă voi ruga pentru el.
Îi voi sta mereu alături chiar şi într-o bătălie.
Eu voi fi legătura lui cu Dumnezeu
Şi dacă vei cădea în luptă?
Cu ajutorul rugăciunilor, frate, voi fi invincibil, sunt convins.
Frate Asser...
Mi-ar face plăcere să fii primul meu mesager.
Bună dimineaţa.
Ai dormit bine?
Vrea să spună dacă ai călărit bine.
Ştiu ce vrea să spună.
Aţi dormit bine, doamnă?
Dacă vă pot vorbi...la toţi.
Deşi suntem aproape de finalizarea călătoriei
spre moşia lui Odda, este important s-o începem pe cea de-a doua.
Vorba despre adunarea armatei trebuie trimisă
şi în celelalte colţuri de ţară.
Fratele Asser va fi primul meu mesager.
- Halig. - Da, Lord?
Tu...Vei fi, de asemenea, vocea mea.
Voi fi, Lord.
- Şi eu, Lord. - Hild?
Lord... E femeie.
Călăresc ca şi cei de aici.
Dacă asta înseamnă că vor muri mai mulţi danezi, am s-o fac.
Da, Hild.
O vei face.
Caii voştri... cui aparţin?
Nobilului Odda.
- Ne vei lăsa să trecem. - Vindeţi sau cumpăraţi?
Vindem. Danezilor.
E pace.
- N-aţi ştiut? - Odda a făcut pace?
Nu, n-am făcut.
Odda este loial.
Veţi vedea şi singuri că e adevărat.
Lord...
n-ar trebui să stai la vedere până nu suntem siguri că eşti în siguranţă.
Odda nu e un pericol.
Dar cine stă cu Odda?
- Nu mă voi ascunde. - Lord, te rog. Ascultă sfatul.
Eşti un simbol pentru Wessex.
Eşti etalonul în jurul căruia armata ta se va aduna.
Nu poţi fi pus în pericol.
Foarte bine.
Trebuie să văd cu ochii mei.
- Lord, nu este... - M-am hotărât.
Dacă e trădare, vreau să fiu martor.
- Atunci, merg cu tine. - N-am nevoie de dădacă.
- Sunt preot. - Iar eu sunt rege.
Vei aştepta aici cu Iseult.
Sunt conştient că trebuie să am grijă.
Călugăriţele n-ar trebuie să fie frumoase,
sau să aibă buze care cer să fie sărutate.
Văd că eşti de acord.
- Când pleci? - Când sunt odihnit, Lord.
Lord.
- Ce este? - Au sosit danezii?
Leofric. E afară.
Adu-l înăuntru. E de-al nostru.
E cu Uhtred.
Adu-i pe amândoi la mine.
Leofric! Uhtred, rugăciunile mele au fost ascultate!
Dumnezeu e bun.
Lorzi... mă bucur să văd că sunteţi bine şi sănătoşi.
Leofric,
- eşti acasă. - Unde Dumnezeu ai fost?
M-am ascuns Lord şi am omorât danezi.
Sper că nu pe moşia mea.
Regele ne-a trimis. Venim cu ordin de la rege.
- Despre ce rege vorbeşti? - Regele Alfred?
Cine altul, Lord?
Se pare că Wessex-ul este plin de regi.
E Guthrum, regele Angliei de est, şi care acum stă în Winchester.
Îl avem pe Aethelwold aici, care spune
oricui interesat să-l asculte, ca el e regele.
Unde se va sfârşi?
- Am ordinele scrise ale lui Alfred. - Nu înseamnă nimic.
- Trebuie să aduni armata. - S-a terminat pentru Alfred!
Alfred a renunţat în Wessex.
A hotărât să se salveze pe el însuşi!
Nimeni nu i-a fost mai loial lui Alfred, decât eu şi tatăl meu!
Dar el ne-a dezamăgit!
Danezii ne înconjoară iar el se ascunde.
Alfred este regele ţiparilor... Alunecos şi evaziv.
Văd că e adevărat.
Te-ai înhăitat cu danezii.
Ce ţi-a promis Skorpa?
Că vei fi rege, Odda?
- Leofric, ai să stai să... - Am dreptate?
Te-am întrebat ceva, Leofric.
Sunt încă omul tău, Lord.
Atunci, vei încheia prietenia cu danezul şi îl vei ucide.
Ţi-am dat un ordin...ucide-l.
Lord, nu pot face asta.
Sunt aici ca mesager pentru Alfred...
Nu-ţi mai spun o dată, Leofric.
Dacă oricine încearcă să mă ucidă,
atunci acela este un trădător pentru rege.
Leofric, îl vei ucide.
Alfred nu mai este regele meu!
N-o voi face, Lord.
- Fiule... - Tată, nu te băga.
Fie ca maică-ta să mă ierte,
şi fie ca tu să fi iertat pentru trădare.
Lord. Iartă-l.
Lasă-l să moară nobil.
Iartă-l.
Te intreb ca slujitor al tău.
Odda...
vei face cum ţi s-a poruncit.
Vei aduna armata din Somerset.
Lord,
iartă-l pe fiul meu!
- Te rog! - Nu voi ierta ce am văzut.
Vei aduna armata.
Da, Lord.
Am nevoie de 20 de călăreţi...
să trimit vorbă tuturor oamenilor
care pot ridica o sabie, o cange sau o suliţă.
- Vorba este că Alfred este rege! - Regele Alfred!
Şi va lupta alături de soldaţii din Wessex
până la ultima suflare!
Haideţi!
Putem vorbi?
Despre fiul nostru.
Ştii?
Atunci, n- a mai rămas nimic de spus.
Îmi pare rău că moartea lui a fost ceva ce a trebuit să înfrunţi singură.
N-am fost singură.
Faptul că n-am soţ nu înseamnă că sunt singură.
Îmi pare rău pentru viaţa pe care ţi-am dăruit-o.
Mi-am găsit liniştea. Sper că poţi face la fel.
A fost bolnav?
- Aş vrea să ştiu. - Copiii sunt fragili.
Vei avea alţi fii, sunt sigură...
cu regina ta.
E aici?
Da.
Aş vrea să mă laşi în pace.
Să nu-mi mai vorbeşti niciodată.
Nu ne mai leagă nimic, absolut nimic.
Ocoleşte-mă.
Te rog.
Uhtred Ragnarson.
Să fiu încântat să te văd?
Skorpa din clanul White Horse.
Sunt aşteptat.
De Lord Odda.
Lordul Odda e sub pământ, îngropat ca trădător.
Şi acum?
Discut cu tine?
Armistiţiul e încă valabil?
E valabil pentru astăzi.
Mâine, te vom ucide.
Tu mă vei ucide?
Cu ce?
Am aproape 1000 de oameni pe care-i pot chema.
Corăbiile tale au fost arse, Skorpa.
De Alfred.
Adună o mare armată saxonă.
Sunt conştient că nu mai am corăbii.
Şi mă voi răzbuna.
Ar trebui să te întorci la Guthrum şi să te pregăteşti să mori.
Regina ta ţi-a spus...
că sora ta este sodomizată
zi şi noapte de Sven Chiorul?
Maică-ta ţi-a spus că trebuia să-şi ţină picioarele strânse?
Pe tine te voi căuta primul pe câmpul de bătălie!
Voi fi acolo! Şi nu voi fi greu de găsit!
O să se ducă la Guthrum?
Cred că da, Lord.
Atunci, bătălia este cu un pas mai aproape.
Beocca...
Ar trebui să-ţi clăteşti gura.
Da, Lord, aşa voi face.
Cu bere.
Câţi oameni sunt?
400. Nu mai mulţi.
Asta-i marea armată saxonă?
Numărul lor va creşte.
Trebuie să mărşăluim.
Va trebui să fie un măcel legendar.
Cu doar câteva zile în urmă, Ragnar întreba dacă războiul s-a sfârşit.
Skorpa are dreptate. Trebuie să fie un măcel.
Trebuie să ducem lupta la Alfred
şi la Dumnezeul lui.
Eşti pregătit să-ţi ucizi fratele?
Dacă se ajunge la asta, da.
Atunci trebuie să confruntăm o mare onoare cu altă mare onoare.
Odată ce armata este adunată,
le voi vorbi la toţi deodată.
Fiecare om trebuie să ştie...
că războiul acesta nu este doar pentru teritoriu.
Dacă păgânii înving,
atunci, Cristos este înfrânt.
Când le vei vorbi oamenilor, Lord,
nu le poţi ţine o predică.
Ce sugerezi să le spun?
Spune-le că eşti dispus să mori pentru ei.
E bună asta.
Spune-le că îi vom face pe danezi să plătească cu sânge
iar ei vor fi răsplătiţi cu prăzi.
Să vorbesc de răzbunare şi lăcomie?
Sunt oameni, Lord, nu îngeri.
Ne vom opri puţin.
Stop!
Ne oprim!
Lord.
Este Egbert Stone.
Peste câţiva metri, vom şti dacă avem o armată...
de îngeri sau altceva.
Mă duc singur.
Şi dacă nu e nimeni acolo?
Înţeleg.
Nici măcar unul.
Nici măcar un singur om n-a răspuns chemării mele.
Atunci, aşteptăm.
Trebuie să aşteptăm, Lord.
Un pumnal bun.
Un pumnal danez.
Chestia asta?
Da, l-am luat de la un danez. Un danez pe care l-am ucis.
Unde?
În Winchester.
Asta a fost înainte să-ţi târăşti fundul la Guthrum?
Înainte să mă prezint lui, da.
Cu toate astea, n-am fost tratat într-o manieră regească
şi am decis să fug.
Un rege sub ocupaţia danezilor nu este un rege.
Uhtred, îmi place de tine,
dar m-au cam obosit predicile tale.
- Te-ai gândit să te faci preot? - De când eram copil.
Ce minciună. L-am botezat de două ori.
Tot nu e creştin.
Pentru noroc.
Acum şi eu am nevoie de noroc de la tine.
- Unde-i Alfred? - De strajă.
Îşi aşteaptă armata.
Cred că mă duc să stau puţin cu el.
Acum îţi pasă de el?
Pentru noroc.
Lord.
M-am gândit că ţi-ar plăcea puţină companie.
Ce vezi? Ce auzi?
- Nu aud nimic, Lord. - Nu, nu.
E o schimbare în umbră şi în aer.
Sunt acolo.
Nu văd decât iarbă, Lord.
- Şi dincolo de iarbă, copaci. - Acolo, acolo!
Sunt soldaţii.
Şi mai mulţi acolo.
Au răspuns chemării mele.
Sosesc soldaţii Britaniei.
Sunt soldaţii Wessex-ului.
Soldaţii Angliei.
Astăzi este ziua războinicilor...
o zi în care să vă ucideţi duşmanii.
O zi în care îi facem pe păgâni să-şi dorească
să nu fi auzit de Wessex.
Astăzi,
luptăm pentru Wessex!
Şi nu doar pentru Wessex.
Avem aici sodaţi din Northumbria,
din Mercia, din Britania de Est.
De ce sunt păgânii aici?
Vă vor nevestele pentru plăceri.
Vă vor copiii în sclavie!
Vă vor casele!
Dar ei nu ne cunosc!
Nu ne cunosc săbiile!
Nu ne cunosc topoarele, suliţele.
Nu ne cunosc curajul.
Şi astăzi... îi vom ucide!
Vom înroşi pământul cu sângele lor!
Îi vom despuia de tot ce au prăduit!
Îi vom face să cerşească mila,
şi nu vom avea milă!
Fără milă!
Dacă voi cădea,
tu şi Hild luaţi-mi calul şi pleacaţi de aici.
Nu vei cădea. Îţi interzic.
Tot ce am este adunat în sacii mei. Sunt ai tăi.
Nu vei cădea.
Lupt pentru tine.
Ucideţi-i pe toţi!
Fără milă!
Fără milă să fie.
Îl vei întâlni pe Uhtred în bătălie, fără îndoială.
Fără milă.
Deloc.
N-ar trebuie să stăm pe loc, Lord
Ar trebui să atacăm imediat.
Eu decid cum vom lupta.
Tu îmi vei urma ordinele.
Da, Lord
Fără milă.
Formaţi rândurile.
Formaţi rândurile!
Scuturile sus!
Înaintaţi!
Haideţi!
Înainte!
Menţineţi rândul!
La unison!
Nu rupem rândul!
Blocaţi scuturile!
Menţineţi rândul!
Stop!
Wulfhere!
O să-ţi scot maţele bastard trădător!
Este teritoriul nostru!
Ai doilea rând!
Al treilea!
În prima linie,
cum ţi-ai dorit.
Uite-i că vin.
Menţineţi.
Menţineţi!
Păstraţi zidul strâns!
Ah!
Ia de aici, Wulfhere, bastardule!
Menţineţi!
Ah!
Leofric!
Pe picioare! Leofric!
Lăsaţi-l! Lăsaţi-l!
Reduceţi decalajul!
Păstraţi zidul strâns!
Înaintaţi!
Trei, doi, unu!
Whoo, whoo...
Fără milă!
Nu mai trebuie să pierdem teritoriu!
Urmaţi-mă!
Doamne, ai milă!
Ne retragem la unison!
Degajaţi!
Menţineţi!
Ne oprim aici! Nu mai înaintăm!
Menţineţi!
Marginile din spate să vină la nivelul meu!
Şi... Whoo!
Whoo!
Uhtred Ragnarson!
Mă auzi?
Te aud, Skorpa!
Vrei să capitulezi?
Am un cadou pentru tine.
Regina ta!
Fără milă!
Am să te dobor cu suliţa!
Şi îţi vei petrece eternitatea în focurile Iadului!
Ah!
Uhtred!
Argh!
Ţine-mi calul.
Lord! Ce ordonaţi?
Lord?!
Ai văzut?
A venit, cum a spus preotul.
Ce anume, Lord?
Dumnezeul lor e cu ei.
Şi care sunt ordinele tale?
Nu, Lord.
Ah!
Nu!
Fără milă!
Mormântul lui va fi însemnat ca al unui conte.
Mă voi ocupa de asta.
Uhtred.
Iseult e întregită.
A fost înfăşurată şi pregătită de îngropare.
Vreau să aibă un rug.
Îl va avea.
Uhtred,
pentru tot ce ai făcut...
pentru tot ce mi-ai arătat,
îţi mulţumesc.
Ai dat totul.
Eşti bărbatul care speram să devii.
În anul 878 la Ethandun,
Regele Alfred l-a învins pe Guthrum Danezul
şi l-a izgonit din Wessex.
Îţi sunt îndatorat, Uhtred of Bebbanburg.
Wessex îţi este îndatorat.
Nu poate exista negociere, Lord.
Doar capitulare.
Acesta-i sfatul tău?
Da.
Te-am auzit.
Lord.
Pacea a fost asigurată cu ostatici,
inclusiv cu prietena mea, Brida
şi fratele meu, tânărul Ragnar.
Pacea a fost mai departe asigurată
de botezul lui Earl Guthrum
şi acceptarea lui a Dumnezeului creştin.
Renunţi la Diavol şi la lucrările lui?
Renunţ.
Fie ca apa să te cureţe
şi să te facă vrednic de binecuvântarea Lui.
Guthrum, acum eşti copilul Domnului.
Amin.
În cel priveşte pe Uhtred Nelegiuitul...
călătoria mea continuă...
Drumul meu duce spre nord...
către câmpiile însângerate.
Către răzbunare...
şi către Bebbanburg.
Destinul este totul.
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team