Eu sunt Uhtred, fiu al lui Uhtred.
M-am născut ca magistrat al Angliei.
Strămoşii noştrii au luat acest pământ,
şi vei muri pentru el, dacă este nevoie.
Mi-am văzut tatăl ucis în luptă, iar pe unchiul meu furându-i pământul.
Am fost luat de către invadatori...
întâi ca şi sclav apoi apoi ca şi fiu al contelui Ragnar.
Fusese familia mea, viaţa mea...
tânărul Ragnar era fratele meu, şi Brida, prietena mea,
până când familia mi-a fost ucisă de Kjartan cel Crud
şi de fiul său cu un ochi, Sven,
iar sora mea a fost luată ostatică în ajunul căsătoriei ei.
M-am dus la Alfred, regele saxon al Wessex-ului.
M-am îndrăgostit de o regină păgână, şi mi-am văzut sora într-o viziune.
Uhtred, ea trăieşte, şi este ţinută ostatică în Nord.
În anul 878, la Ethandune,
am luptat alături de Alfred
pentru a-i înfrânge pe danezi, şi a-i izgoni din Wessex,
însă cu un preţ însemnat.
Uhtred Ragnarson, am o ofrandă pentru tine.
Regina ta!
Pacea a fost garantată cu ostatici, Brida şi Ragnar,
şi prin botezarea danezilor şi acceptarea credinţei creştine.
În cel priveşte pe Uhtred, nelegiuitul?
Calea mea duce spre Nord,
către vendete, către răzbunare...
şi către Bebbanburg.
Destinul este totul.
Synced and corrected by Aaronnmb www.addic7ed.com
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team
Sync by - Garronee
The Last Kingdom Sezonul 2 Episodul 1
Fără milă!
Lord?
Lord, ideile sunt convenabile?
Am încercat să evidenţiez şi curajul şi sacrificiul.
Înfruntând un duşman fără teamă.
Dar nu-l văd pe Dumnezeu.
Era acolo, în noi toţi.
Fie lăudat.
Vestea victoriei se împrăştie prin tot ţinutul.
Oamenii vor auzi că fost dat de la Dumnezeu.
El a fost printre noi.
Aethelflaed, vino cu mine, înainte să-l răneşti.
Da, mamă.
Consiliul este plin ochi.
Toţi conţii împreună cu fraţii lor au venit să se lăfăie.
Nu toţi dintre ei pe merit.
Wessex-ul este în siguranţă.
Însă, domnilor conţi,
pentru a ţine Wessex în siguranţă, trebuie să privim dincolo de graniţe,
spre Mercia, Anglia Estică, spre Cornwalum, Wales
şi spre Nord, către Northumbria
şi spre odată măreţul şi sfântul oraş al lui Eoferwic,
unde acum, bărbaţii şi femeile creştine, suferă,
sub întunecată domnie a danezilor.
Sunt doi nordici, Sigefrid şi Erik,
doi fraţi fără de Dumnezeu,
cu un apetit vorace pentru pământ, argint, sclavi şi război.
Vreau să se afle...
şi vreau ca ei să afle...
că Dumnezeu, Alfred şi conţii de Wessex sunt cu ochii pe ei.
Ziua socotelii va veni!
Faceţi loc, faceţi loc.
Acesta este palatul regelui Alfred?
Stai! Îndepărtează-te de garda regelui.
Am o scrisoare pe care va dori s-o citească.
Trebuie să mă lăsaţi să trec!
În scurt timp,
Aethelflaed va fi destul de matură pentru logodnă, apoi pentru căsătorie.
- Doriţi o listă a peţitorilor, Lord? - Da.
Trebuie să fie potriviţi pentru fiica mea, pentru mama ei,
pentru Wessex şi pentru idee mea a unui ţinut unit.
În ce ordine, Lord?
Nu mă întreba, prietene. Mă rog să nu fiu nevoit să aleg.
Am treburi cu regele.
Lord, iartă-mi întreruperea,
vreau să vi-l prezint pe fratele Trew.
Lord, sunt onorat.
Fratele Trew a călătorit dinspre Nord.
Cumbraland, din vestul Northumbriei.
Are o scrisoare care vorbeşte despre o viziune şi o profeţie.
Din Ceruri, Lord, vă jur.
Abatele Eadred de Cumbraland, a visat un chip,
iar acest chip i-a vorbit.
Chipul era al sfântului Cuthbert.
Cuthbert?
Vorbindu-i direct din Ceruri.
Abatele v-a scris în scrisoare instrucţiunile lui Cuthbert.
Pentru saxonii şi britonii din Nord, este o urgenţă.
Ne-am pierdut calea, în mare, suntem conduşi de danezi,
avem nevoie de un salvator creştin.
Salvatorul este Guthred.
Un om care a fost un sclav umil şi care şi el trebuie salvat.
La îndemnul binecuvântat al lui Cuthbert.
Uşile sunt deschise elementelor naturii, frate Trew,
nimic mai mult.
Se poate face, Lord, se poate aranja...
cu ajutorul şi îndrumarea ta.
Şi pe care o vei primi, frate Trew, sunt sigur.
Părinte Beocca, voi trimite după tine după ce voi citi scrisoarea,
şi asta de îndată, aşa că, nu pleca departe.
Nu, Lord.
Influenţă dincolo de Wessex, Odda.
Trimisă din Ceruri.
Hai, mişcă-te.
Mişcă-te.
Haide.
- Ziua bună. - Asemenea, soră.
Sabia ta.
Asta nu-i sabia ta.
Poţi păstra argintul luat, dar nu şi sabia.
te vei întoarce şi vei fugi, fato.
Am ucis...
şi voi ucide din nou, sunt convinsă.
Dar să sperăm că nu astăzi...
fato.
Bună dimineaţa, Lord. Mi-a făcut acelaşi lucru.
Plecăm.
Nu puteai să mă scuturi puţin?
E timpul să termini cu băutura şi cu desfrânatele
- şi să faci ce trebuie să facem. - Sunt ud!
Sabia ţi-a fost furată, Lord, împreună cu tot argintul.
Hild!
Îţi vei recupera Suflarea Şarpelui când vei fi capabil să stai în picioare,
Ţi-o voi returna. Acum plecăm.
Eu voi decide când plecăm!
Eu sunt Uhtred, fiu al lui Uhtred.
Nu voi fi educat de o călugăriţă!
Are dreptate, Lord. Aţi băut toate butoaiele cu orz.
Şi niciun dobitoc nu-mi va ţine prelegeri!
Dacă bei ca s-o uiţi pe Iseult, nu-i aduci nicio onoare.
Amintirea ei ar trebui preţuită,
nu pierdută într-o ceaţă de bere şi sâni.
Sabia mea.
Mergem spre Northumbria,
sau spre primul han şi spre primul ulcior cu bere?
Ce voi face în Northumbria cu o armată de doi oameni,
o călugăriţă şi un cârpit în fund?
Un cârpit în fund de viţă regală.
Pregăteşte-te.
Pentru ce?
Să-l ucid pe Kjartan şi pe cei care-l slujesc?
Ai putea începe să te porţi ca un lord!
Sau ne putem întoarce în Winchester?
Nu, nu ne putem întoarce în Winchester.
Nu ea ţi-a spus că drumul tău duce spre Nord?
Mulţumesc.
Iartă-mă, Lord.
Te rog, Lord.
Fie ca zeii să te protejeze în căutarea ta.
Ce ştii tu de zeii mei?
Nimic, Lord. Nu era o insultă.
Sigefrid, lasă-l în pace, e doar un preot.
Vino, frate, avem nişte scoţieni de ucis
Erik!
Oraşul va rămâne în mâinile tale.
Este al nostru şi trebuie să rămână al nostru.
Mă voi asigura de asta.
Ai destui oameni, ţine-i treji
şi nu ucide pentru distracţie.
Nu, Lord.
Mi-aţi făcut o mare onoare, Lord,
deşi mi-aş fi dorit să merg cu voi.
Amintiţi-vă, mai mult decât argintul, avem nevoie de femei!
Femei cu părul roşu!
Spre zidul de scuturi care ne aşteaptă!
Spre bucuria luptei!
Şi spre sângele scoţienilor!
Părinte Hrothweard,
te aşteptam.
Voi servi masa acum.
Trebuie să ne răzvrătim.
În fiecare zi auzim poveşti despre ce s-a întâmplat în Wessex.
Chiar în acest moment, fraţii şi-au dus armata spre Nord.
Vor fi plecaţi luni întregi, poate.
Acum este momentul oportun.
Trebuie să urmăm calea lui Alfred,
şi să ucidem fiecare ticălos danez şi nordic din Eoferwic...
în numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Spirit.
Nu spun o rugăciune aici!
Este un strigăt de luptă!
Fum.
Haideţi.
Danezi.
Danezii nu ar măcelări aşa alţi danezi.
Dacă e un măcel, Lord, şi se pare că este,
de ce ne îndreptăm direct spre el?
Suntem curioşi.
Luptaţi cu danezul!
Testaţi-vă săbiile!
Luptaţi cu un rahat,
ieşit direct din fundul diavolului!
Îl puteţi tăia dar nu-l puteţi ucide!
Şi dacă el vă ucide, asta e!
Mai mulţi proşti ca voi!
Loveşte-l!
Hai, loveşte-l!
Lord?
Lord, suntem saxoni, nu e treaba noastră.
Dacă vreţi o luptă, puteţi lupta cu mine.
Este lordul Uhtred de Bebbanburg şi de Wessex!
E sport, Lord, o distracţie.
Sportul tău s-a terminat.
Ridică sabia.
Ridic-o.
Lord, acest om îmi aparţine.
Este prizonierul meu.
A fost lăsat la conducere.
Vrei să ajungi în Valhalla?
Într-o bună zi, Lord.
- Libertatea ar fi prima alegere. - Pe cine serveşti?
Fraţii Sigefrid şi Erik.
Au plecat să lupte cu scoţienii.
Te implor, Lord, el este sursa mea de bani.
Halig, dă-i o monedă nevăstuicii ăsteia.
O monedă, Lord?
- El ar fi fost venitul pe un an! - Să nu te mai aud, te avertizez!
- Pleacă imediat. - Ce?
Pleacă.
Tu de acolo!
Spune-ţi numele şi ce treabă ai aici!
Eşti în compania unei călugăriţe,
şi totuşi, arăţi ca un danez.
Treaba mea e numai a mea şi nu a unui preot.
E Uhtred de Bebbanburg, părinte.
Uhtred?
Tu eşti acel Uhtred?
Care a servit lui Alfred la Ethandun?
Eu sunt.
Slavă Lui.
Slavă Domnului! Este un semn!
Ai aflat despre Ethandun?
Nu doar că am aflat de această bătălie, Lord,
ne-am răzvrătit datorită ei.
Cu câteva zile în urmă, Alfred şi-a trimis propriul preot.
Aţi ucis toţi danezii care stăpâneau Eoferwic?
I-am ucis.
Nu toţi au plecat.
Oraşul sfânt din Eoferwic îţi urează bun venit.
Vă vom oferi hrană şi adăpost
şi mulţumirile noastre, Lord Uhtred.
Domnul să te binecuvânteze.
Ne ocupăm întâi de cai...
apoi îl voi găsi pe preotul lui Alfred.
Trebuie să-l luăm pe tot.
Dar ce garanţie avem că nu va fura argintul lui Alfred?
Nicio garanţie.
Dar e un risc pe care trebuie să ni-l asumăm.
Ai furat de la Alfred, părinte Beocca?
Uhtred!
Doamne Dumnezeule, Uhtred!
Ce bucurie să te revăd!
Şi pentru mine să-ţi revăd chelia!
M-am rugat ca drumurile noastre să se încrucişeze.
Este un semn, voinţa Domnului.
Frate Trew, el este cel despre care îţi vorbeam.
Şi, iată-l! În vremuri de restrişte, e aici!
Călătorim spre Nord cu argintul şi binecuvântarea lui Alfred.
Se plăteşte o recompensă pentru eliberarea unui sclav...
dar el nu este un sclav obişnuit.
Acest om este însemnat să devină rege de Cumbraland.
Numele lui este Guthred.
Un danez?
Dar un om bun, un rob al lui Dumnezeu.
Duhul sfântului Cuthbert a prezis că Guthred va fi rege.
O profeţie.
Doamne Dumnezeule.
A apărut în visul abatelui Eadred de Cumbraland.
L-a numit pe Guthred drept rege al saxonilor şi danezilor.
Câţi oameni înseamnă asta?
Sute, mii, poate.
- Luptători? - Unii dintre ei, desigur.
Alfred nu va fi mulţumit...
ca acest să fie rege de Cumbraland.
Da, Alfred ar dori ca influenţa lui Guthred
să se împrăştie prin toată Northumbria.
Chiar şi aici, în Eoferwic.
Alătură-te nouă.
Ajută-ne să-l eliberăm pe Guthred,
protejează răscumpărarea până va fi livrată,
şi sunt sigur că vei fi recompensat.
Cu cine te tocmeşti?
Un stăpân de sclavi.
Satul în care trebuie să ne întâlnim, este situat în ţinutul
care aparţine cuiva din trecutul tău.
Kjartan.
Ţinutul lui Kjartan va fi plin de oameni, de luptători.
Părinte, cine te-a protejat până acum?
Nu ai gărzi?
Am strâns un grup de oameni bolnavi, care suferă de febră albă.
Lepră este un blestem teribil.
Pune bietele creaturi într-o căruţă şi nimeni nu va îndrăzni să se apropie.
Nimeni nu e va gândi că în spatele bolii şade o comoară.
Regele tău, Guthred...
Kjartan va fi duşmanul lui?
Va fi. Oamenii lui Kjartan i- au ucis tatăl.
Guthred însuşi a fost capturat şi vândut ca sclav.
Atunci va fi pregătit să ridice o armată împotriva lui Kjartan?
Va fi un aliat, sunt sigur.
La fel cum este şi Uhtred dar un singur om împotriva atâtora...
Nu, nu, Uhtred este mai mult decât un singur om,
şi se află aici cu un motiv.
Am venit să-ţi urez noapte bună, Lord.
Odihnă plăcută.
Rămâi.
M-am gândit la Northumbria.
Eoferwic este un mare oraş al Nordului.
Pentru a-l face din nou saxon, ne-ar aduce speranţă.
Ar fi ca un far.
Da.
O fortăreaţă, din care toţi danezii ar putea fi combătuţi...
iar Anglia ar înflori.
N-ar trebui să dormi, Lord?
Ba da, ar trebui să dorm.
Mereu am vrut să te întreb despre chihlimbarul de pe mânerul sabiei tale.
Este doar o decoraţiune sau e ceva mai mult?
Mi-a fost dată de tatăl meu la aniversarea mea...
să-mi amintească cine sunt.
Cine eşti, Lord...
este definit de ceea ce faci,
iar ceea ce ai făcut ţi-a adus această reputaţie.
Reputaţia nu este un scut.
Cred că părintele Beocca îţi cere prea mult.
Nu.
Nu, soarta a făcut ca eu să mă aflu aici.
Soarta a făcut ca tu să mă uzi,
şi ne-a trimis pe acest drum.
Kjartan va avea oameni în sat, fără îndoială.
Dar el şi chiorul de fiu al lui, Sven, mi-au ucis familia,
şi trebuie să plătească.
Şi trebuie să-mi găsesc sora.
Eşti convins ca mai trăieşte?
Iseult era convinsă.
Atunci, ar trebui să dormi.
Hild.
Aş dormi mult mai bine lângă o femeie.
Să mai aduc o găleată de apă, Lord?
Plecăm!
Simţi mirosul Mării Nordice, băiete?
Aerul Northumbrian?
Îl miros şi îl simt, părinte.
- Mă simt ca acasă. - Ai dreptate.
Aş prefera să nu mă priveşti, Lord.
Este greşit să mă uit? Eşti frumoasă.
Iar tu ai un apetit pe care nu doresc să-l satisfac.
Sunt cu tine, Lord, fiindcă sunt în siguranţă cu tine.
Mi-ar plăcea să mă înveţi să lupt.
Arta sabiei.
Mânuire. Danezii îi spun mânuirea sabiei.
Atunci, aş dori să mă înveţi să mânuiesc sabia.
Să te ajute să-i ucizi pe bărbaţii care te privesc?
Nu, Lord.
Să mă protejez pe mine şi pe cei care-mi sunt dragi.
Inclusiv pe tine.
Îţi dăruiesc inima şi sufletul meu, iar în schimb îţi cer...
Suntem urmăriţi.
- Probabil ştii deja. - Ştiu.
Serios?
De cine?
De oamenii lui Kjartan.
Ei sunt păstorii, noi suntem oile.
- Atunci, este o cursă? - Este.
Vei intra singur în piaţă de sclavi.
- Pe urmă ce se întâmplă. murim? - Te voi urma.
Voi sta cu leproşii.
- Nu vei fi cu noi? - Nu.
Scopul tău este să ne protejezi.
Ştiu să călărească?
Vrei să ştii dacă leproşii ştiu să călărească?
Habar n-am!
Beocca, ce-i absurditatea asta?
Dacă vrem să-l salvăm pe Guthred şi să trăim să-l vedem încoronat,
sclavii şi oricine îi este alături trebuie să se teamă de mine.
Nu se vor tocmi.
Şi eu sunt doar un singur om.
Aşadar, trebuie să se teamă de mine
şi eu voi alege în ce mod.
Beocca, vreau să-ţi joci rolul.
Mişcaţi-vă!
Îţi place ăsta?
E rapid şi foarte muncitor.
Adu-l pe celălalt!
Ăsta. Unul din cei mai buni.
Îţi place? E foarte puternic.
Foarte tânăr.
Ceva pentru tine?
Se apropie călăreţi!
Salutare!
Prietenul meu, călugărul argintiu.
Şi cu oaspeţi.
Şi o femeie.
Ce plăcere.
Ţi-am uitat numele, călugăre, dar nu şi preţul.
Îl ai?
Îl ai pe omul nostru, Guthred?
Îl am pe omul tău. Sigur ca îl am pe omul tău.
Atunci, doresc să-l văd.
Nu.
Îmi vei da argintul, acum.
Pare puternică.
- Îmi place. - Femeia nu face parte din preţ.
Picioare bune şi puternice...
care să-mi încolăcească fundul.
Vreau să-l văd pe Guthred. Guthred!
Ieşi la vedere!
Guthred de Cumbraland!
Mă auzi?
Eu voi decide când îţi vei vedea omul.
Ne vei da recompensa şi ne-o vei da chiar acum.
Vei face tot ce-ţi spun.
Coboară de pe cal, fătucă.
E prea bătrână de ţinut.
- Scoate-ţi cămaşa. - Nici nu mă gândesc.
Lord, lipsesc câţiva călăreţi.
- Cum adică? - Ne lipsesc oameni.
Am numărat cu cinci cai mai mulţi decât oameni.
Sigur se ascund, Lord.
Preotule...
Omul meu are dreptate?
Mai sunt şi alţi călăreţi?
Are dreptate, Lord.
Dar aceşti călăreţi, au apărut de nicăieri
şi ne-au întrebat încotro ne îndreptăm
şi ne-am rugat ca ei să plece şi să ne lase în pace.
Ai vrut să scapi de ei?
Crede-mă când îţi spun, ca nu sunt din lumea asta, Lord.
Nu sunt oameni cum suntem noi.
Cum adică, nu sunt oameni?
De ce faci aşa?
Ăsta...
semnul Dumnezeului tău.
I-am cerut să ne protejeze de călăreţi.
Dacă nu sunt oameni, ce sunt?
Va rog, dacă vorbim despre ei i- am putea invoca.
De unde?
- Nu mi-ai spus nimic. - Nu putem să-ţi dăm argintul
şi să ne vedem de drum, Lord?
Nu va temeţi decât de minciunile unui preot.
Ştiu prea bine.
Lord...
Dumnezeule Mare, el este.
Cine?
Am venit după sufletele voastre!
- Sufletele voastre. - Cine eşti?
Sunt mesagerul lui Odin.
Vin din Conacul Cadavrelor.
Tu eşti Sven Kjartanson?
Răspunde-mi!
Ce doreşti de la Sven Kjartanson?
Am fost trimis după sufletul lui Kjartan şi al fiului său.
Atacaţi...
Atacaţi!
Nimeni nu mişca sau Sven Kjartanson va muri!
Ascultaţi-mă cu toţii!
Toţi trebuie să părăsiţi acest loc.
Plecaţi!
O singură atingere a călăreţilor mei, şi veţi fi osândiţi cu toţii!
Plecaţi!
Nu te duci nicăieri decât direct la însuşi diavolul.
Ar trebui să te ucid acum.
Ar trebui să te fac bucăţele.
Nu, te rog, cruţă-mă.
Odin m-ar ierta, sunt convins.
- Mă voi schimba.. - Nu te vei schimba niciodată!
- Nu poţi să te schimbi! - Lord!
Lord, te implor.
Se teme suficient de tine.
Lasă-l să ducă această teamă la Kjartan.
Putem elibera prizonierii, Lord,
ca să-l căutăm pe prietenul nostru, regele?
Puteţi.
N-am nicio treabă cu tine.
Mulţumesc, Lord.
Vom părăsi acest loc imediat ce-l vom găsi.
Aşa e cel mai bine.
Guthred!
Îl căutăm pe Guthred de Cumbraland,
- fiul lui Harthacnut. - Eu sunt Guthred.
- Cu ce va pot ajuta? - Lord...
Tu eşti?
Te-am găsit.
Aşa se pare.
Cine eşti?
Găseşte-ţi în întuneric drumul spre casă.
Ascultaţi-mă!
Ascultaţi-mă acum!
O monedă de argint oricui mă dezleagă!
Două monezi.
Şi gratitudinea tatălui meu!
Cine-i acolo?
Spune-ţi numele.
Dacă eşti din acest ţinut,
ştii cine sunt.
Ştii ca nu mă poţi atinge.
Preotul spune ca ţie trebuie să-ţi mulţumesc pentru eliberarea mea.
Nu am încasat răscumpărarea.
Răscumpărarea nu va fi plătită, se va întoarce la biserică.
Câteva monezi ar trebui să meargă către leproşi.
Fără ei, toţi am fi morţi.
Fiindcă se pare ca sunt rege, voi avea grijă să fie recompensaţi.
Asta-i pentru tine.
Regele îmi dă de mâncare.
Alfred nu te-a hrănit?
Ştii de Alfred?
Fiecare danez din ţinut ştie de Alfred.
În timp ce eram sclav,
unii dintre oamenii capturaţi recent, au vorbit despre Ethandun.
Au vorbit despre Uhtred...
şi cum a doborât un zid de scuturi.
Ar trebui să plăteşti un bard, să-ţi compună o cântare.
Am făcut asta în Mercia.
Eram beat iar cântecul nu era melodios.
Îţi sunt îndatorat.
Cuvintele mele nu sunt melodioase,
dar sunt sincere.
M-ai readus la viaţă.
- Atunci, îmi eşti dator. - Aşa este.
Aşa este.
Serveşte-mă.
- Să te servesc? - Adică, alătură-te mie.
Un rege are nevoie de un comandant.
Gândeşte-te la asta...
Uhtred de Wessex.
Sunt din Bebbanburg.
Da, aşa este. Aşa este.
Intenţionezi să-ţi ridici o armată?
Aseară eram încă un sclav.
Ridică-ţi armata iar eu o voi conduce,
dar numai dacă intenţia ta
este să porneşti împotriva tuturor lorzilor din nord. Kjartan.
Dar şi fraţilor şi celui care mi-a furat pământul.
Propriul meu unchi!
Atunci, cu asta-ţi sunt dator...
Uhtred de Bebbanburg.
Acum trebuie să mă obişnuiesc cu cine sunt.
Poftă bună.
De ce un călăreţ mort ar călări cu leproşii?
- Şi ei erau morţi? - Nu l-am întrebat.
N-are nevoie de niciun om.
E mort.
Invincibil.
Tata, a fost cum ţi-am spus. Ştiu ce am văzut.
Cum ucidem un mort?
Îl tăiem în bucăţi. Mici...
E o păcăleală! O minciună!
Fă-ţi curva să tacă!
Nu părea să fie o păcăleală.
Tot ce-am spus e adevărat.
Tu, Fiske...
crezi ca acest călăreţ s- a întors din morţi?
Da, Lord, aşa părea.
Atunci, crezi ca fost trimis de Odin ca să-mi ia sufletul?
A venit cu un preot şi o răscumpărare?
Da, Lord.
- Dar nu s-a plătit niciun argint? - Nu, Lord.
Totuşi, şi-au luat omul.
Găsim sclavul.
Găsim leproşii.
Şi găsim preoţii.
Împreună, ne vor spune tot ce trebuie să ştim despre călăreţ.
Mort... sau altfel.
Nu eşti binevenit aici.
Niciodată nu eşti binevenit aici.
Tata a trimis vorbă să ţii câinii liniştiţi.
Thyra...
dacă nu te supui,
va pune să fie ucişi...din nou.
Şi din nou, tu îmi vei aduce pui.
Îşi va pune oamenii să te batjocorească.
Îţi spun de fiecare dată...
ca nu e nevoie să trăieşti aşa.
Nu e nevoie ca să mănânci şi să dormi cu câinii.
Asta e dorinţa mea.
Te-am visat...
exact aşa cum eşti.
Eu nu visez decât foc.
Colierul de logodnă...
îţi place?
Dacă a mai rams un dram de iubire pentru mine în inima ta scorojită,
atunci, scoate-ţi cuţitul şi ucide-mă.
Îi cunoşti pe nordicii Sigefrid şi Erik?
Au plecat spre Albă să lupte cu scoţienii.
O greşeală.
Da, se vor împuţina.
Oamenii pe care i-au lăsat în Eoferwic, au fost ucişi.
Oraşul e deschis şi nepăzit.
În doar a doua mea zi ca rege de Cumbraland,
şi deja voieşti să devin rege de Eoferwic?
De ce să mai aştepţi?
Fraţii se vor întoarce, diminuaţi sau nu.
Aş prefera mai degrabă să rămână în afara zidurilor din Eoferwic.
Lord!
Lord, falia romană!
Mergem de-a lungul faliei tocmai până în Cumbraland.
Acasă.
Apoi, Uhtred, ne pregătim să luăm cu asalt Eoferwic-ul.
Regele vostru!
Vine regele vostru!
Pregătiţi-vă!
Regele vostru!
Va ajunge curând.
Asiguraţi-vă că-l întâmpinaţi cum se cuvine. Să se simtă binevenit.
Abatele... unde-i abatele?
Frate Trew.
- Lady Gisela. - Se pare ca ai veşti.
Lady, am veşti. Veşti nemaipomenite!
- Care? - E aici.
- Cine? - Fratele tău, regele.
Trăieşte?
E sănătos şi e aproape. Foarte aproape.
Trebuie să-l informez pe abatele Eadred.
Lord abate...
e aici.
Toţi cred ca eşti regele lor, Lord.
Atunci, lasă-l să fie rege.
Rege pentru o zi.
- Mulţumim, rege! - Mulţumesc.
Mulţumesc şi Domnul să va binecuvânteze pe toţi.
Uhtred, aproape ca e o blasfemie.
Va mulţumesc ca v-aţi făcut timp să-l întâmpinaţi pe rege.
Opreşte-te din nebunia asta.
Beocca, mă iubesc!
Fiindcă nu ştiu ce netot eşti!
Fii cu băgare de seamă, preotule, sau îţi va lua capul.
Nu înainte să-mi simtă cizma!
V-o prezint pe regina Hild, regina găleţilor de apă,
spaima sclaviei şi proscrisa mănăstirii!
Nu-i adevărat!
Lordul spune minciuni cu uşurinţă.
Eu voi fi primul care îl va întâmpina oficial.
- Toţi veţi aştepta semnul meu. - Da, Lord.
Stăpâne rege!
Stăpâne rege, eu sunt abatele Eadred.
Abate, nu...
Eu sunt cel căruia, binecuvântatul sfânt Cuthbert
i-a apărut într-un vis, într-un vis slăvit.
- Abate, te rog... - Mi-a arătat faţă ta...
şi te-a numit rege.
Mulţumesc.
Eşti sigur...
ca nu această faţă ai văzut-o?
Poftim?
Guthred...
tu eşti!
N-am îndrăznit să cred.
N-am îndrăznit.
E adevărat.
- El este Guthred. - Da desigur. Desigur!
Acum văd cu adevărat asemănarea.
Iartă-mă, Lord.
Ochii mei sunt bătrâni.
Stăpâne rege, sunt abatele Eadred.
Şi eu sunt cel căruia...
- binecuvântatul sfânt Cuthbert... - Abate Eadred...
Mi s-a spus de visul tău.
Tu...trebuie să fii un om sfânt.
Ai fost cu adevărat binecuvântat.
Am fost, Lord, e adevărat.
Dar să nu mai pierdem vremea. Am aşteptat deja prea mult.
Lord, vei fi încoronat chiar astăzi, chiar acum!
Regele pe care l-am promis,
fiu al marelui războinic Harthacnut,
a sosit!
Regele care ne va conduce pe toţi, şi danezi şi saxoni,
împotriva răului ce sălăşluieşte în Northumbria...
este aici.
Cu această sabie,
sabia din Cumbraland,
şi cu voia lui Dumnezeu,
fie ca tu să găseşti puterea de-a conduce şi de-a inspira oamenii.
Amin.
Iar acum, Lord, vom intra în biserică pentru jurământul regal,
care va fi depus deasupra corpului
binecuvântatului sfânt Cuthbert.
Cuthbert...
E aici?
În întregime.
Dumnezeule mare...
Nu credeam ca voi apuca ziua.
El este, părinte?
El este.
La 200 de ani după moartea sa, a rămas întreg.
Semnul profunzimii sanctităţii lui.
Sfinte Cuthbert...
îndrumă-ne şi condu-ne spre slava ta,
în numele Lui, cel care a murit pentru noi.
- Amin. - Amin.
Priveşte cum carnea îi este neatinsă.
Un miracol.
Îi vei lua mâna, Lord...
şi vei depune jurământul.
Uhtred...
eşti comandantul gărzilor mele personale.
Vei sta alături de mine.
Uhtred, îngenunchează.
Ia-i mâna, Lord.
Dumnezeu şi binecuvântatul sfânt Cuthbert
ne-a dat un rege în această zi.
Un rege care va ridica o armată,
iar acea armată va mărşălui în numele lui
şi tot răul va fi înlăturat!
Asta...
trebuie să juri.
Jur.
Vivat Rex Guthred! ~ Trăiască regele Guthred ~
Vivat Rex Guthred!
Guthred...
Sau acum trebuie să-ţi spun Lord?
Poţi să-mi spui cum doreşti.
Prea bine, Lord rahat de gâscă,
mă pregătesc să mă retrag.
- Hild va rămâne cu mine. - Da.
Ce mă bucur să-ţi văd din nou feţişoara asta strâmbă.
Ce mă bucur să văd ca tot un prostănac ai rămas.
- Somn uşor. Somn uşor. - Noapte bună.
Somn uşor, Lady.
Nu te îmbăta prea tare, Lord,
pentru ca mâine mă vei învăţa mânuirea sabiei.
Şi poate ca într-o zi, îţi voi salva viaţa.
Sora ta e frumuşică.
Uhtred, cred ca şi o capră cu fusta ţi se pare frumuşică.
Noapte bună.
Fudulul cu părul lung de acolo.
Reprezintă un pericol?
- Pentru cine, abate? - Pentru fiecare dintre noi,
şi pentru scopul nostru.
Deşi îi lipseşte umilinţa, Uhtred este motivul pentru care suntem vii.
V-a oferit protecţie pentru ca are o inimă nobilă, nu-i aşa?
Ce doreşte de la Cumbraland şi de la regele nostru?
Vrea Bebbanburgul, locul său de baştină.
Şi stă în puterea regelui să-l ajute.
Trebuie să fie supravegheat.
E un pretendent, sunt convins.
Va rog...
Încă mai aveţi oameni în Northumbria?
Câţiva.
Majoritatea s-au aşezat la casele lor, dar sunt ai mei şi îi pot chema.
Mai am oameni şi în Anglia Estică, cu magistratul Guthrum.
Numele lui este acum Aethelstan.
Poate o fi numele lui creştin, Lord,
dar pentru noi, el este Guthrum...cel slab.
Să cauţi pacea nu este o slăbiciune.
Bătălia de la Ethandun a fost victoria noastră.
Doar în pace poţi construi.
Doar în pace pot oamenii pot ajunge mari.
Mari în greutate?
Mari ca unul, Brida.
Este adevărat ca în unele părţi ale Nordului,
saxonii, danezii şi britonii trăiesc acum în armonie?
Adevarat,
dar danezii sunt cei care conduc.
Deşi acum, comandanţii trebuie să caute război în altă parte,
în Irlanda şi Albă.
Războiul este modul prin care un om îşi însuşeşte averea.
Te contrazic.
Războiul este modul în care un om îşi făureşte averea, conte Ragnar,
pământul şo comerţul pe care îl face.
Ca pământul şi comerţul să înflorească, trebuie să fie pace.
- A fi viking este un mod de viaţă. - A fi viking este un mod de-a muri.
Şi cred ca sunt mulţi danezi
care vor mai mult de la viaţă decât de la moarte.
Lord...
Eşti cât se poate de viu şi vom naviga cu o corabie
spre ţărmuri noi.
Cu asta suntem de acord.
Părinte!
Părinte,
Am veşti despre sclavul Guthred.
A fost investit rege de Cumbraland.
Fiske?
E adevărat, Lord, am auzit de la negustori.
Unde sunt aceşti negustori?
Am auzit aceeaşi poveste de trei ori, de cinci ori...
Am auzit-o de trei ori.
Guthred este acum rege.
- Dar călăreţul mort? - Lord...
Regele Guthred îşi ridică o armată...
formată din saxoni şi din danezi.
Iar comandantul armatei sale este exact la fel...
jumătate danez, jumătate saxon.
Numele lui este Uhtred.
- Eşti sigur de asta? - Da.
Tekil...
Lord?
Dacă regele din Cumbraland îşi ridică o armată,
ne vom alătura lui.
Dacă se iveşte ocazia, ucide-l pe rege.
Dar comandantul lui, mi-l vei aduce mie aici.
- Scoate-i ochii. - Da.
Poţi să-i scoţi ochii...
dar îl vreau aici şi îl vreau în viaţă.
Îl voi tăia în bucăţele.
Îl voi face să sufere.
Uhtred Ragnarson...
este al meu.
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team
Sync by - Garronee