Eu sunt Uhtred, fiul lui Uhtred. L-am eliberat pe sclavul Guthred
şi am privit cum a fost încoronat ca rege al Cumberlandului.
M-am îndrăgostit de sora lui în timp ce eram conducătorul armatei.
Vreau să fiu văzut ca egalul lui Sigefrid.
Ţi-aş cere sora în căsătorie.
Se poartă de parcă el ar fi regele!
Ca să-l înfrângem pe Kjartan cel Crud,
am format o alianţă cu fraţii Erik şi Sigefrid.
Teritoriul lui Kjartan va deveni teritoriul vostru.
Pentru pace.
Dar sfătuitorul lui Guthred m- a văzut că pe o ameninţare
şi şi-a dorit creştini în armată.
Se crede mai presus decât noi.
Aşa că, au încheiat un acord secret cu unchiul meu.
200 de lăncieri.
În schimb, îmi veţi da capul lui Osbert.
Ce faci?
Guthred a dat dovadă de clemenţă, dar m-a trădat oricum.
Vei deveni sclav, Uhtred, împreună cu Halig.
Regele Alfred l-a eliberat pe fratele meu, Ragnar, să mă salveze.
Dar a fost prea târziu.
Acum îmi aparţii.
Destinul este totul.
Synced and corrected by rickSG www.addic7ed.com
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team
Ultimul Regat Sezonul 2 Episodul 3
Marea Nordică
Vâsliţi, bastarzilor!
Vâsliţi, ne trebuie viteză! Vâsliţi!
Mi se pare că suntem într-un mormânt.
Nu asta va fi soarta noastră... Îţi jur.
Crezi că bastarzii ăştia se vor osteni să-ţi sape vreun mormânt?
Suntem meniţi să fim aruncaţi peste bord laolaltă cu fecalele.
Îţi spun, Finan,
ar fi o adevărată nenorocire să fiu aruncat viu peste bord.
Nu ştiu să înot.
Nu renunţa, Halig.
Mai tăceţi din gură acolo!
Niciodată să nu renunţi.
Nu vorbeşti, sclavule.
Vâsleşti!
Da, bărbaţi! Vâslim!
Şi...
Vâslim! Vâslim!
Într-o bună zi, Osbert, îl voi ucide pe bastardul ăsta şi voi savura momentul.
200 de lăncieri, aşa cum a promis. Un om de cuvânt.
Aşa se pare.
Putem lansa un atac asupra Dunholm-ului, dimineaţă la prima oră.
Armata unificată a lui Guthred, Aelfric, a celor doi fraţi,
vom marşa spre Dunholm.
Îi arătam lui Kjartan câţi suntem.
Ne poziţionăm rapid.
Îl privăm pe Kjartan...
- de apă, hrană şi chiar de viaţă. - Cum a murit?
Cine?
Uhtred, Lord.
Numele lui este Osbert.
Şi-a răhăţit pantalonii?
A implorat milă? Vreau să ştiu.
Uhtred n-ar implora niciodată.
- E soaţa ta? - Nu.
Are o limbă ascuţită, Lord Aelfric.
Nu va mai cuvânta.
Vreau să-l văd.
Capul nepotului meu. Unde e?
Unde a fost întotdeauna. Pe umerii lui.
Fii încredinţat că Uhtred este ca şi mort.
Ca şi mort?
Aşadar, e încă în viaţă?
Pentru asediul de la Dunholm,
ne-am înţeles la 200 de lăncieri, pentru capului lui.
- Asta a fost înţelegerea. - Lord, este sclav pe o corabie.
În realitate, lui Osbert i s-a oferit o soartă mai rea decât moartea.
Trebuie să înţelegi că Uhtred mi-a salvat viaţa.
A fost prietenul meu.
- Prietenul tău? - Da.
Lord, îţi jur că niciodată nu vei mai auzi de el.
Poate ar trebui să fac încă o dată o alianţă cu Kjartan.
Poate el va reuşi unde tu ai eşuat lamentabil.
Tot ceea ce am cerut a fost un singur cap lipsit de viaţă.
Lord, pot să-ţi sugerez să te odihneşti?
Aidan, de câte zile mărşăluim?
- De şase zile, Lord. - Ar trebui să te odihneşti.
Şase zile fără răsplată!
Lord, odihneşte-te. Mănâncă. Bea.
Trebuie să fie ceva ce putem oferi să îndreptăm lucrurile.
Lord Aelfric, sigur până acum ai înţeles că fratele meu este cam neghiob.
N-ar trebui să mai negociezi cu el.
Sora mea are temperament...
şi o limbă ascuţită!
- Plecăm mâine. - Lord, te implor...
Treburile mele de aici s- au terminat.
Adio, Lord Aelfric, mă bucur că te-am cunoscut.
Călătorie sprâncenată spre Bebbanburg.
Guthred, salvându-l pe Uhtred,
ai provocat haos cu mâna ta.
Haos.
Dacă Aelfric nu ne este aliat atunci, planul se schimbă.
Nu vom lua parte la asediul Dunholm-ului.
Erik, trebuie! Avem o înţelegere, planuri.
Care nu-i mai privesc pe fraţi.
Fără Dunholm înseamnă că va trebui să luptăm din nou pentru bunăstare.
Sigefrid, avem pace.
Avem pace!
Lord, avem nevoie de un aliat.
Trebuie s-o oferi pe sora ta.
Caii sunt pregătiţi?
Da, Lady.
Sihtric, te-am ales pe tine fiindcă îi eşti loial lui Uhtred.
Întotdeauna, Lady.
Îi vei da acest bileţel lui Hild, când se va întoarce.
Se va întoarce.
Cât timp vei fi plecată, Lady?
Ştiu doar că nu pot rămâne aici.
Suntem din Wessex, desigur, iar la nord se află Mercia, aliata noastră.
Şi la est?
Danelaw. Deasupra este Northumbria şi Cumbraland,
unde domnesc păgânii şi ne ameninţă fraţii creştini.
Dincolo de Marele Zid îs este un regat numit Albă,
rece şi sălbatic.
Bun.
Şi cum rămâne cu tot ce este la sud de Zid?
Într-o zi totul va fi Anglia.
Aethelflaed, va fi nevoie de mult sânge şi argint
să cucerim aceste teritorii, şi chiar mai mult să le păstrăm.
Trebuiesc făurite nişte alianţe.
Uniuni.
Trebuie să mă mărit?
Imediat ce vom găsi un partener perfect.
Sunt pregătită să-mi fac datoria.
Există frumuseţe într-un sat în flăcări.
- Este cum ai spus. - Haos.
Aş vrea să fiu cunoscut ca Sigefrid...
Lordul Haosului.
Repede, vino.
Sora Hild...şi alaiul...
care este scopul vostru?
Am venit la ordinele lui Alfred de Wessex.
Vreau să-l văd pe regele Guthred.
Eşti danez.
Sunt contele Ragnar Ragnarson.
Acesta este războinicul Steapa, soldatul lui Alfred.
Alfred trimite salutări regelui Guthred.
Şi sorei lui Guthred, Lady Gisela.
E aici?
Aş dori să o văd.
Nu este. A părăsit oraşul.
- Încotro s-a dus? - Încă nu ştiu, dar voi afla.
Eşti fratele lui? Eşti fratele lui Uhtred.
E Guthred.
Da, Lord.
Ce te-a trimis Alfred să faci?
Să-l găsesc pe Uhtred.
Îi este îndatorat lui Uhtred şi nu doreşte să-l vadă vătămat.
Uhtred este pierdut.
Îmi pare sincer rău că trebuie să-ţi spun asta.
Scuzele mele, ţie şi lui Alfred.
Aţi bătut drum degeaba.
Odihneşte-te aici, te rog...
Îmi vei spune numele celui care l-a luat pe Uhtred.
Trebuie să-mi adun gândurile.
Lord, vreau să aflu numele negustorului de sclavi.
Dacă îţi pare sincer rău,
îmi vei spune unde îl găsesc.
Uhtred este pierdut cu adevărat.
Scoateţi apa, potăilor!
Scoateţi-ne lanţurile! Vom munci mai cu râvnă.
Scoateţi apa sau vă veţi scufunda cu corabia!
Vreţi să trăiţi? Scoateţi apa!
Mă voi ruga Domnului să-l aibă în pază, Lady.
Osbert nu se va opri din scos apa.
Odihneşte-te.
Vei avea nevoie de puteri.
Sunt bucuros să scot apa.
Hei!
Te crezi mai bun decât aceşti oameni?
Sunt proprietăţi.
Şi tu la fel.
Ar trebui să renunţi la mândrie.
Îţi va aduce moartea.
Odihneşte-te.
Are dreptate, ar trebui să te odihneşti.
Noi doi ne irosim puterile.
Ar trebui să ne păstrăm puterile ca să putem fugi.
Dar ca să fugim ne trebuie piele pe picioare, nu carne putrezită.
Atunci, ar trebui să scoatem apa.
Toţi aceşti amărâţi spun aceeaşi lucru, Lord.
Au scăpat de măcelul făcut de cei doi fraţi.
Mai mult ca sigur, noi urmăm.
Şi ce să fac?
Să lupt?
Să mărşăluiesc împotriva fraţilor?
Nu este treaba mea să învăţ un rege căile războiului.
Ţi-am cerut sfatul!
Am rămas fără comandantul gărzilor.
Atunci, mai întâi îţi spun să ne asigurăm că avem destule grâne
pentru a-i hrăni pe amărâţi în această iarnă.
Şi îţi mai spun că avem nevoie de Lordul Aelfric, mai mult ca niciodată.
Am fi recunoscători pentru nişte apă, pentru noi şi caii noştri.
E a voastră.
- Tu eşti Jonis? - Eu sunt.
Mi s-a spus că ai luat un om, un războinic, de la Guthred de Eoferwic.
L-ai vândut ca sclav.
Văd feţele multor creaturi.
N-am venit să te spintec, Jonis. Nu încă.
Îţi plătesc.
Poftim.
Nu hrăni sclavii!
Iar tu nu lătra ca un câine mare şi unsuros!
Ai spus că plăteşti?
Da, aşa am spus.
Un războinic sclav,
pe nume Osbert.
Mai era cu cineva.
Unul mai mic, un saxon.
Un negustor de mare pe nume Sverri, i-a luat pe amândoi.
Unde e acum Sverri?
Oriunde îl duce marea şi promisiunea argintului.
Viaţa la vâslă e grea şi scurtă.
Sverri se va întoarce, sunt sigur, să-şi revigoreze echipajul.
- Când? - Toamna şi iarna va trece.
Dar cu venirea primăverii, la prima lună după Sigrblot,
ne vom aduna pe plajă pentru treburi.
Sverri va fi acolo, vă jur.
Iar între timp, încotro navighează?
Corăbiile lui sfredelesc cele mai aspre mări.
- Ar putea fi oriunde. - Nu ne-ai spus mai nimic.
Vă spun ce ştiu sigur.
Puteţi doar să vegheaţi plaja şi să aşteptaţi.
Mişcaţi-vă!
E Britania de Est.
Ar putea fi şi Frankia.
Bea apă.
- Am nevoie de pământ. - Da.
Lord, am nevoie de pământ. Trebuie să cobor.
- Am nevoie de pământ! - Halig!
- Am nevoie de pământ! - Întoarce-te la locul tău!
S-a întors la locul lui.
Spune-le cine eşti, spune-le că ai argint!
- Nu mai vorbi! - E bolnav de febră!
Îl liniştim noi!
Am spus că o să-l liniştim!
Sclavi de nimic.
Halig. Halig.
- Nu pot rămâne pe corabie! - Halig.
Eşti un războinic.
M-ai urmat în bătălia de la Ethandun.
Ai luptat cu curaj. Halig!
M-ai salvat de spionii lui Kjartan în Cumbraland. Îţi aminteşti?
Te-am salvat.
M-ai salvat.
Suntem războinici!
Vine şi vremea noastră.
Uită-te la mine, Halig.
Ai urmat fiecare ordin pe care ţi l-am dat.
Acum, îţi mai dau încă unul.
Vei vâsli.
Vei vâsli şi vei aştepta până va veni vremea noastră.
Apoi împreună, vom învinge.
Împreună.
Spune-mi că el e pretendentul.
E Ceolwulf, părintele Merciei.
Abia dacă mai suflă.
Lord Ceolwulf.
Wessex este onorat să te primească.
Le urăm bun venit tuturor conţilor din Mercia.
Ba nu.
Fie că discuţiile noastre să fie benefice şi fructuoase de ambele părţi.
Săbii, Alfred.
Îmi voi clarifica de la început punctul meu de vedere.
Cerem săbii...
şi oameni care să le mânuiască.
Pentru a ajuta la stăvilirea valului de invadatori, din Daneland.
Iertaţi-mi întreruperea.
Mercia a pierdut mulţi războinici la Ethandun, de bunăvoie.
Mă aştept la o răsplată.
Te-am auzit, Ceolwulf.
Consider că teritoriile noastre sunt ca unul...
Nu, nu suntem unul.
Noi suntem Mercia iar voi sunteţi Wessex.
O gustare?
Săbii!
Nu voi fi redus la tăcere.
Lord Ceolwulf, nu vreţi să vă aşezaţi? A fost o călătorie lungă.
A fost.
Cu un scop.
Înţeleg pe deplin
că uneori estul Merciei este copleşită de invadatori vikingi.
Suntem în aceeaşi postură de-a lungul graniţei nordice.
Dar războinicul vostru, Uhtred?
El conduce oamenii.
Trimite-l la graniţa noastră cu Daneland.
Uhtred şi 50 de oameni şi voi accepta.
Uhtred a fost văzut ultima dată în Northumbria, în locul natal.
Northumbria?
Puteţi trimite oameni în nord dar nu şi la vecinii voştri?
Lord Ceolwulf.
Simt că soluţia la problema noastră este o legătură.
Soluţia...
sunt săbiile şi oamenii.
O legătură permanentă între Wessex şi Mercia.
O uniune, Lord.
Săbii!
De câte ori trebuie să mai repet?!
De câte ori voi mai fi ignorat?!
Lord Ceolwulf, mi-ai citit epistola?
Lord Ceolwulf?
Da, desigur că ţi-am citit epistola.
Căutaţi un berbec!
Un egal, Lord.
Şi am şi un nume pentru voi...
în epistola mea.
Un om bun, evlavios.
de neam mercian,
precum lady Aelswith.
Dar ce garanţie am...
că Mercia nu va deveni o simplă anexă a Wessex-ului?
O biată rubedenie?
Suntem un regat.
Lord, prima ta preocupare ar trebui să fie să nu devină
o anexă a Danelandului.
Şi cine a fost de acord cu acest lucru numit Daneland?!
Tu ai fost.
A fost Alfred,
iar acum Mercia suferă cel mai mult.
- Ai cerut săbii, Lord. - Aşa este.
- Atunci, săbii vei primi. - Câte?
Wessex n-ar putea să întoarcă împotriva Merciei.
Pentru Alfred ar însemna să se întoarcă împotriva lui Aelswith.
Asta nu se poate întâmpla, Lord Ceolwulf. Niciodată.
Ce înseamnă asta?
De fiecare dată când vorbesc de săbii şi suliţe, insistaţi
să vorbim despre uniune...
şi despre...
Un pahar de apă pentru Lord Ceolwulf.
Un pahar de apă?
Mai degrabă o groapă.
A...murit, Lord.
Ale noastre...
Ale noastre sincere condoleanţe.
Fiţi încredinţaţi că eu şi preoţii din Wessex
ne vom ruga pentru sufletul lordului Ceolwulf.
Eu mă voi ruga ca lumina eternă să strălucească asupra lui.
Vom suspenda întrunirea.
Care dintre voi este Aethelred?
Eu sunt Aethelred, Lady.
Aethelred, dacă vrei să te ocupi ca Ceolwulf să se întoarcă
la familia lui, îţi voi rămâne recunoscător.
Da, desigur, Lord.
Stăpânul Sverri şi prietenul vostru, Hakka, au veşti bune.
Am terminat până la primăvară.
Curând va veni iarna.
Islanda.
Unde va fi de muncă.
Pregătiţi-vă.
Ai auzit, Halig? Pământ.
Îmi place pământul.
Aşadar, în locul capului lui Osbert,
îmi oferi o mireasă...
pe care, cu acordul tău...
ai pierdut-o.
Dar o vom găsi, Lord, curând.
Când o vei găsi?
Înainte să termin de mâncat?
Înainte de sfârşitul iernii?
Lord, avem ochi peste tot în Northumbria şi Cumbraland,
şi avem rugăciunile.
S-ar fi dus în Cumbraland. Îmi cunosc sora.
Dar eu nu.
Trebuie să se simtă foarte ataşată de mine,
ca să se ascundă aşa.
Lord, n-ar fi prima mireasă care se împotriveşte.
Adevărat.
Eşti şi foarte adevărat că era foarte ataşată de nepotul tău.
Este de datoria mea să-ţi spun,
că s-a discutat despre căsătorie.
I-a rămas fidelă lui Osbert?
Îmi imaginez că ele este motivul pentru care ea se ascunde.
Atunci, o voi avea.
Serios?
Totuşi, există câteva condiţii. Nici măcar un lăncier nu va aparţine
Eoferwic-ului până ce Gisela îmi va deveni soaţă.
Aidan se va întoarce cu voi.
Îl veţi trata bine, îl veţi hrăni bine.
Pe toată durata iernii, dacă va fi necesar.
Nu mănânc prea mult.
În cele din urmă, îi veţi trimite lui Kjartan un mesaj de la mine.
- Kjartan? - Şi ce să-i spunem?
Cum poate fi găsit nepotul meu şi prin urmare poate fi ucis.
De ce să vânezi singur când ai la dispoziţie câini de vânătoare?
Suntem de acord?
Da.
Suntem de acord.
Cred că vom primi de mâncare, Lord.
Spune-i Osbert.
E mai mult decât meritaţi.
Fiţi recunoscători.
Lord, cadoul tău de războinici.
Au servit bine Mercia în iarna trecută.
Invadatorii nu mai sunt atât de numeroşi.
Mă bucură să aud asta.
Te-ai descurcat bine, Aethelred.
Mulţumesc, Lord.
Acum, cred că mai avem şi alte treburi. Odda?
Da, Lord.
Preţul miresei.
Noi...
Eu m-am gândit bine la ce-ar fi mai oportun.
propun un dar pentru Lady Aethelflaed de 3.000 bucăţi.
4.000 ar fi probabil mai potrivit.
Lord Aethelred, este fiica regelui, nu e lipsită de însemnătate.
Argintul, deşi valoros, nu reprezintă ceea ce ea va deveni...
Lady de Mercia.
Poate ai un dar cu mai multă...
stabilitate.
Ascendentă.
Desigur că îi vom lăsa lui Aethelflaed titluri de proprietate.
Pământuri bogate, în Mercia...
pentru a încuraja uniunea.
Un preţ corect, cred. Excelent.
Excelent, Lord.
Pentru stabilitate.
Repede, ascunde-te.
Cu ce te pot ajuta, Sven Kjartensson?
Nu îmi vei irosi timpul.
Nu vom vorbi despre argint.
Vom vorbi despre un om cunoscut sub numele de Osbert.
Halig.
Nu te mişca.
Am spus...
să nu te mişti.
Ticăloşilor!
Nu vă mai uitaţi că proştii.
Cântăreşte cât un taur!
Trebuie să me separăm, să mergem pe drumuri diferite.
Halig. Continuă.
Haide.
Acolo! O barcă!
Binecuvântat fie Iisus, e o afurisită de barcă!
Halig.
- Lăsaţi-mă! - Urcă-l în barcă!
Nu te las aici.
Vâsliţi!
Vâsleşte, Lord.
Eşti în viaţă doar pentru că sunt curios cine eşti,
şi dacă meriţi un preţ bun.
Vâsleşte.
Vâsleşte şi scuteşte-l de durere!
Vâsleşte!
Vâsleşte şi oferă-i odihna veşnică!
Vâsleşte!
Jonis!
Îl caut pe negustorul de sclavi, Jonis, e aici?
L-a văzut cineva?
Vei trata cu mine astăzi.
Ştii cine sunt?
Ştiu, Lord.
Ai ceva ce vreau, stăpâne Sverri.
Da, Lord.
Uhtred Ragnarson.
Tu eşti?
Nu-i aşa?
Cum îi spuneţi acestui om?
Îşi spune Osbert, dar am auzit un alt sclav spunându-i "Lord".
El este.
Cât am aşteptat acest moment.
Dă-i o sabie.
O sabie!
Sven.
Da.
Eu sunt, Sven cel Chior.
Ridic-o.
Ridică sabia!
E prea slăbit.
Te voi ucide.
Uhtred, sunt încântat că vei încerca.
E prea slăbit.
Voi rămâne în istorie ca cel care...
l-a ucis pe marele războinic, Uhtred.
Uhtred.
Sunt eu, Ragnar.
Ragnar.
Ai crezut că te-am abandonat?
Eliberează-i pe toţi.
Vâsleşte.
Halig?
A fost dat jos, învăluit şi îngropat...
împreună cu scutul şi sabia.
Ai cuvântat pentru el, Hild.
Am făcut-o.
Întotdeauna o voi face.
Northumbria este sfâşiată.
Aelfric nu s-a dat de partea lui Guthred.
Erik, Sigefrid şi Kjartan, fac doar ce poftesc.
N-ai întrebat cum am ajuns aici.
Alfred.
Alfred ne-a trimis.
Cred că regelui din Wessex...
îi pasă de tine.
Eşti fratele lui Uhtred?
Da.
Nu semănaţi deloc.
Uhtred, ar trebui să mănânci.
Finan.
Vom mânca, Lady, dar burţile noastre sunt strâmte iar picioarele
abia dacă au simţit pământ uscat.
Va dura ceva timp să ne întremăm.
Eşti fratele lui?
Suntem...
Aş spune că suntem "legaţi".
Ridică-te.
Ai dormit mai mult de o zi.
Pot şi singur.
Scoate-ţi hainele.
Nu te-ai uitat în ochii mei,
nici măcar o dată.
Mi-e ruşine de ce am ajuns.
Eşti Uhtred, fiul lui Uhtred.
Lord de Bebbanburg.
E timpul să-ţi aminteşti asta.
Ai păstrat lama ascuţită.
Ştiam că te vei întoarce.
E mai grea decât îmi amintesc.
De unde ştia Alfred de soarta mea?
De la tine?
Nu voi uita.
Vei avea întotdeauna protecţia mea.
N-aş putea cere mai mult.
Iar ăsta...
Este darul meu pentru tine.
Protecţie.
Eşti o femeie prea bună ca să fii doar a lui Dumnezeu.
Uhtred, eşti din nou tu însuţi.
Merele încep să cadă fără...
să fie culese.
Poftiţi, fraţilor, darul Domnului.
Mulţumim, maică, eşti foarte generoasă.
Spuneţi că veniţi din Cumbraland?
Da, şi n-am avut noroc.
Nu ţi-a bătut la uşă niciun străin, maică?
Străini, da, negustori şi sărmani, dar nicio doamnă.
Ce poftă de mâncare ai, Lord.
Aşa-i.
E bună.
Sunt mulţumit.
Alfred aşteaptă...
întoarcerea ta.
Avem treburi aici, Steapa.
- În nord. - Mi-am dat cuvântul Wessex-ului.
Dar suntem aici, acum.
Mi-am dat cuvântul. Plecăm direct spre Wessex.
Kjartan poate aştepta, şi Thyra...
trebuie să mai aştepte.
Şi Gisela?
Ce-i cu ea?
E în siguranţă.
Te aşteaptă la mănăstirea de la Ebchester.
- Nu. - Luaţi-o!
Nu. Nu!
Nu, n-o voi face! Nu!
Ţineţi-o! Ţineţi-o bine.
Stai lângă ea şi veţi fi căsătoriţi.
N-ai niciun drept!
Am tot dreptul, iar tu nu vei spune nimic.
Omul lui Aelfric, du-te lângă ea.
O vom căsători cu Aelfric chiar acum.
Fără soţ, Lord?
Nu mă voi căsători împotriva voinţei mele! Nu poţi...
Nu lovi fata!
Faci cum ţi s-a spus şi cum porunceşte Dumnezeu!
Lângă ea, ca împuternicit.
Vei ţine locul Lordului Aelfric.
Putem renunţa la ţinutul de mână. Poţi s-o ţii de braţ.
Nu voi accepta aşa ceva.
Nu mă voi căsători...
Putem renunţa şi la jurăminte.
Prin prezenta, o declar pe Lady Gisela de Cumbraland şi Lordul Aelfric
de Bebbanburg, soţ şi soţie.
- Gisela! - Uhtred?
Uhtred, sunt aici!
- Uhtred. - Dă-i drumul.
- Ai ajuns prea târziu. - Dă-i drumul.
E căsătorită acum. Îi aparţine lui Aelfric.
- E o minciună, Uhtred. - Unde e Aelfric?
Dacă nu e prezent, atunci, nu se poate căsători.
Prin împuternicire, netotule.
Acest om a stat lângă ea în locul lui Aelfric.
Uhtred, în ochii lui Dumnezeu, ea este căsătorită.
Ai şi călărit-o pentru Aelfric?
- Nu. - Nu e căsătorie, e o minciună.
E căsătorie şi nu poate fi anulată.
- Fă-o vădană. - Nu!
Gisela este căsătorită cu Aelfric. Nu cu Aidan.
Am deja o soţie. O soţie diferită.
Uhtred, m-am plictisit.
Ucide-i pe toţi.
Cum doreşti. În ochii Domnului, e căsătorită.
Mai spune o dată "e căsătorită".
E căsătorită.
- Ce e? - E căsătorită.
Uhtred!
- E căsătorită? - Da!
E robul lui Dumnezeu!
Mai spune asta o dată, preotule, şi îţi jur că îi vei aparţine diavolului.
Nu eşti decât un păgân iar curva e căsătorită!
Tu!
Te vei duce la unchiul meu...
şi când va întreba unde-i este soaţa,
îi vei spune că este în pat cu Uhtred de Bebbanburg.
Sper că eşti bine sănătos.
Mă intrem pe zi ce trece.
- Dar tu, Lord? - Dumnezeu mă năpăstuieşte.
Dar o face cu un scop, aşa că, sunt încântat.
Contele Ragnar, este cumsecade.
Aş dori să-l eliberez pe el şi pe Brida.
Mulţumesc, Lord...
- Pentru tot ce ai făcut. - Ce spui de lumânările mele?
Mi se par mai eficiente noaptea.
Mi-a lipsit insolenţa ta puerilă.
Încerc să măsor trecerea timpului.
Sper să găsesc o lumânare care să ardă o zi întreagă.
Lord, ai pus să fiu salvat?
- De ce m-ai adus aici? - În primul rând te-am salvat, fiindcă
am putut s-o fac, în al doilea rând, pentru că meriţi pe deplin.
Deşi, recunosc că mi-ar plăcea să fii din nou în slujba mea.
Îţi sunt recunoscător, desigur...
dar trebuie să urmez propria-mi cale.
- Destinul. - Destinul, Lord.
L-ai ucis pe abatele Eadred.
Potrivit spuselor fratelui Trew şi acelorlalti.
Era un lingău, Lord.
Un lingău fără sabie, un lingău sfânt.
Care merita să moară.
L-ai ucis pe pământ sfânt.
Era un abate.
Cu toate astea, erai în compania contelui Ragnar,
sun comanda contelui Ragnar, care acţiona la ordinele mele şi pe care
îl socot resposabil pentru uciderea abatelui Eadred.
Nu.
Nu, Lord, eu l-am ucis.
De ce nu te-a oprit?
Lord, nu-l poţi învinovăţi pe Ragnar pentru moartea abatelui.
Ba da, pot şi o fac...
- Nu e corect. - Va avea parte de un proces.
Nu.
Eşti un mare războinic, Uhtred.
Eşti şi saxon dar şi danez,
exemplul viu al Angliei ce va veni.
Îţi cer să intri în serviciul meu.
Lord.
Am fost sclav.
Aş dori să rămân un om liber.
Ce doreşti pentru contele Ragnar?
- Lord, te implor. - Un om sfânt a fost ucis.
E ceva ce nu poate fi ignorat. Cineva trebuie să fie răspunzător.
Vei fi tu...
sau va fi contele Ragnar.
Poţi alege.
Sabia ta, Uhtred.
Poţi fi un om liber dar în serviciul meu.
Ragnar va fi liber?
Şi-a câştigat libertatea.
Jură.
Eu, Uhtred de Bebban...
Obiceiul e să îngenunchezi.
Eu, Uhtred de Bebbanburg, îţi jur credinţă ţie, Alfred de Wessex.
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team