Eu sunt Uhtred, fiul lui Uhtred.
Lady Aethelflaed a îndeplinit dorinţa tatălui ei şi s-a căsătorit
cu Aethelred, lordul Merciei,
aducând mai aproape visul lui Alfred pentru o Anglie nouă.
Lord, dragostea ar trebui să fie blândă şi delicată.
Intr-o uniune mai fericită, părintele Beocca s-a însurat cu sora mea, Thyra.
Iertaţi-mă, Lord Uhtred. Eu sunt Osferth.
Eşti fiul nelegitim al lui Alfred.
Nereuşind să mă convingă să mă alătur lor,
fraţii nordici, Erik şi Sigefrid, au cucerit oraşul Londra.
Zici că eşti loial, totuşi te-ai dus şi te-ai întors din Danemarca.
Cum pot avea încredere în tine?
Alfred l-a numit pe Aethelred comandantul armatei sale...
Mâine plecăm. Vreau să mergi cu mine.
În luptă?
..iar noi am fost trimişi să recucerim oraşul, dar nu am găsit pe nimeni acolo.
Dacă vrem, avem o cale de-a aduna cea mai mare armată văzută vreodată.
Lord! E un semnal care poate fi văzut de la o milă depărtare.
- Thyra! - Vine Moartea.
Pădurea! Pădurea!
E o capcană, ştiu.
Şi mă tem că vor exista consecinţe teribile.
Destinul este totul.
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Ultimul Regat Sezonul 2 Episodul 7
Nu, nu. Te rog, Doamne,
fă să nu fie adevărat.
- Thyra! - Lady Aethelflaed!
Thyra!
Te rog, fii în viaţă, fii în viaţă, fii în viaţă.
- Lady Aethelflaed! - Thyra! Thyra, te rog!
Thyra!
Lady Aethelflaed!
Nu e niciun bărbat în viaţă.
Sau vreo femeie.
E fiica regelui Alfred, n-ar ucide-o.
N-ar îndrăzni.
Thyra!
Te rog.
Beocca!
Thyra!
Beocca!
Thyra!
Beocca!
Thyra!
Beocca!
Am crezut că eşti moartă şi am vrut să mor şi eu!
Am crezut că eşti moartă. Am crezut că eşti moartă!
Thyra? Thyra?
Thyra, unde e Aethelflaed?
Răspunde!
Sigur că va răspunde!
Nu ştiu.
Au luat-o?!
Am fugit şi...
apoi ea a... dispărut.
Vom continua căutările, Lord.
Au luat-o, sigur au luat-o. De ce altceva să fi abandonat oraşul
şi să fi atacat tabăra?
Este fiica regelui.
N-ar îndrăzni.
Vom căuta prin tabără şi dincolo de ea!
O căutăm pe Lady Aethelflaed!
Unde mă duceţi?
Ţi-a revenit graiul. Mergem către Beamfleot.
Şi pe urmă? Pe o barcă?
O cuşcă?
Încă nu m-am hotărât. Am renunţat la Londra pentru tine.
Erik! Cum e femeia? Caldă?
Bogată.
Ar fi bine. Ea este calea noastră spre glorie.
Ce-i vei spune lui Alfred?
Ce-i pot spune în afară de adevăr?
Va întreba de ce era cu tine. N-ar fi trebuit să fie aici.
Sunt conştient.
Vei spune că a insistat, a implorat.
Erai atât de entuziasmat de mireasă ta, că n-ai putut s-o refuzi.
Şi să par slab?
Poţi alege între aparenţa nebuniei din dragoste sau nesăbuinţă.
Uhtred?
Uhtred, unde pleci?
Mă întorc acasă, în Coccham, unde mi-a cerut Alfred să rămân!
Şi unde mi-am lăsat nevasta.
Dar regele ar putea avea nevoie de tine.
Regele, în înţelepciunea lui, l-a alungat, părinte Beocca.
Ar trebui să ne mai întrebăm cum de au ştiut nordicii
de situaţia lui Aethelflaed, sau unde s-ar afla.
Dacă tu crezi că e în viaţă, n-o vei abandona.
N-o vei face. Ăsta-i adevărul.
Deci, care-i adevăratul motiv pentru care ne întoarcem în Coccham
şi nu în Winchester?
Nu e nimic de făcut în Winchester.
Nu voi lua parte la consiliul linguşitorilor.
Vom merge când vom avea ceva de spus, nu mai repede.
- Sihtric. - Lord?
Ia-l pe Rypere şi du-te la Beamfleot.
Acolo au flota Erik şi Sigefrid, şi acolo se vor fi şi ei.
O să-i spionăm?
Vei confirma că Lady Aethelflaed este în viaţă şi cum
este tratată. Trimite-l înapoi la mine pe Rypere, în Coccham.
Vei rămâne acolo, da, ca să-i spionezi.
Sihtric, va trebui să ştim pe de rost fiecare locşor din Beamfleot.
Fiecare fir de iarbă care le înconjoară fortăreaţa.
Da, Lord.
Vezi? Războinicii ni se alătură în fiecare zi.
Când se va afla că ai fost capturată, vor veni şi mai mulţi.
Toţi aşteaptă războiul. Ai gratitudinea mea, Lady.
Vor fi mulţi bărbaţi înăuntru.
Vor vrea să se apropie de tine, să te privească în ochi.
Vor vrea să mă sperie.
Adevărat.
Ce ţi-am spus?!
V-am spus că o voi aduce
pe fiica regelui Alfred şi acum e aici!
Jur pe toţi zeii...
..că acest trofeu nu va fi vândut ieftin.
Va fi bogăţie şi glorie pentru fiecare om de aici.
E tot ce avem mai bun.
Ei sunt oamenii mei, te vor veghea.
Vei fi păzită tot timpul.
Vei fi în siguranţă aici.
Şi companionii mei, servanţii mei din tabără?
Orice femeie care n-a fost Aethelflaed a fost ucisă sau revendicată.
Revendicate, cel mai probabil. Ai o găleată în colţ.
O găleată regală, fără crăpături.
Aethelred. Aşteptăm un mesager de câteva zile.
Veştile sunt prea importante pentru a fi aduse de un mesager.
Londra a fost revendicată.
Slavă Domnului.
Niciun nordic n-a fost lăsat în viaţă în oraş, dar...
am plătit un preţ însemnat pentru această victorie.
Aşa-i în război.
E vorba de Aethelflaed, Majestate.
Ce-i cu ea?
Ne temem că a fost...luată.
Ne rugăm să fie aşa, Majestate.
De nordici?
Aethelflaed era cu tine?
Toate lucrurile pe care i le vor face...
Era acolo?
Ai luat-o pe fiica mea la luptă?
N-a fost nicio luptă, Majestate.
Nu făcea parte dintre soldaţi, sigur că nu.
- Era la mare depărtare. - Dar evident, nu destul de mare.
Recunosc că am fost slab, dar e dură şi înflăcărată.
Mi-a cerut s-o las să vină o parte din drum...
Eşti soţul ei.
Mi-a fost foarte dificil s-o refuz.
E în viaţă? Ai văzut-o în viaţă? Răspunde-mi.
Cu siguranţă, Majestate. Ce motiv ar fi avut s-o ucidă?
Dar nu ştii cu certitudine?
Nu.
Nu ştim de unde ştiau că era cu noi.
Uhtred crede că s-au întors în Beamfleot.
- Îi cunoaşte bine. - Uhtred s-a întors în Coccham.
Ţi-a urmat ordinele, Majestate.
După ce am auzit întâmplările şi scuzele...
..acum cer fapte.
Am soldaţi peste tot. Voi trimite vorbă şi voi cere răspuns.
Asta-i tot ce pot face.
Asta-i tot ce putem face. Draga mea...
Majestate, ai cuvântul meu! O voi aduce înapoi!
Ai idee ce-ai făcut?
Probabil că nu, la fel cum eşti de inutil şi arogant.
Doar am urmat ordinele regelui.
Ai pus în joc soarta întregului regat! A tuturor regatelor!
Eşti un lingău, un nesăbuit, şi un idiot
cu ambiţii mai mari decât poţi duce.
Dac eu pot vedea asta, fii sigur că şi Alfred poate vedea.
Ţi-ai exprimat clar poziţia, Lord Odda.
Îţi vom ierta insolenţă de data asta...
Mă veţi ierta?!
Nu îi vei vorbi lordului meu în acest fel!
Pot să-ţi sugerez să te duci să mai savurezi o cupă de vin?
Părinte Beocca, Steapa, veniţi cu mine.
Vreau fiecare detaliu
din momentul plecării din Winchester. Cu mine!
Da, Lord.
"Londra a fost revendicată şi niciun nordic
"n-a fost lăsat în viaţă în oraş."
Începuseşi atât de bine.
Îi voi aminti regelui cine a vrut să meargă în Danemarca.
Îi voi aminti regelui că prietenul tău, Uhtred,
a fost numit rege de Mercia, and şi îi voi aminti cât de ataşat eşti
de tronul lui.
Aşa să faci.
Dar dă-mi voie să-ţi amintesc că singurul capabil
să cureţe rahatul după voi,
este cel pe care cu disperare îl blamezi.
Uhtred...
... regele Merciei.
La ce te gândeşti?
La Aethelflaed.
Dacă trăieşte, tu eşti speranţa ei.
Alfred este tatăl ei.
Tu eşti speranţa ei, Uhtred de Bebbanburg.
Nu tu ar trebui să rezolvi problema, dar o vei face.
Trimiţându-l pe Sihtric, ai început deja s-o faci.
Rămâi cu mine.
Nu, mi-e foame!
Te ajut.
Nu, o fac singură! Cred că am găsit ceva!
În sfârşit, cina!
E un monstru!
Lord. Ai spus să te caut.
- Cine eşti? - Bastardul lui Alfred.
Mă numesc Osferth, Lady. Osferth şi atât.
Fiecare om din fiecare oraş a fost instruit să se roage,
ca ea să fie în viaţă şi să fie sănătoasă.
Atunci, sigur e în viaţă, sănătoasă şi liberă în curând.
Spune "Noapte bună".
Nu crezi asta, Lord?
Ba cred...
dar în adevăraţii zei.
Şi în soartă.
Vrei să serveşti unui păgân, Osferth?
Dumnezeu e în toţi oamenii buni, Lady.
Unchiul Leofric mi-a spus deseori că soţul tău e un om bun.
Un mare om.
- Aşa a spus? - Da, Lord.
Totuşi, acest om bun te lasă să i te alături dintr-un singur motiv.
Pentru a-l răni pe Alfred.
E adevărat.
Poate ăsta-i motivul pentru care îmi permiţi să mă alătur ţie, Lord,
dar eu îţi voi da motive să mă laşi să rămân.
Soarta te-a adus aici, Osferth.
Dacă rugăciunile sunt tot ce au în Winchester,
atunci, vor avea nevoie de mai mult.
- Vom merge în Winchester. - Nu vom merge.
Asta vrei să faci, de ce te porţi copilăreşte?
Vom merge când voi avea veşti...
..din Beamfleot.
Oamenii mei îmi spun că refuzi să mănânci.
Aşa este. Aş dori să mă spăl.
Ai o căldare, ai apă.
Aş dori să mă îmbăiez!
Aş dori o gură de aer proaspăt. Încep să mă simt rău.
Fratele meu a menţionat să te îmbăiezi într-un butoi
în văzul tuturor.
Lady...
... voi aranja să te îmbăiezi în privat, dar în schimb
trebuie să mănânci ce îţi dăm.
Foarte bine.
Atunci, ne-am înţeles.
Mulţumesc.
În sufletul meu simţ că e în viaţă, dar ce îi vor face?
Are curajul mamei sale, şi acesta este motivul
pentru care va supravieţui acestei încercări.
Majestate, deşi în mod normal îl prefer la mile depărtare în Coccham,
n-ar fi momentul potrivit să-l chemi pe Uhtred în Winchester?
- Ştiu că nu-l va cunoaşte pe Dumnezeu. - Nu pot.
Dar dacă l-ai trimite în Beamfleot, dacă ea l-ar vedea...
Ştii că nu pot.
Poate moralul ei se va ridica. Ea crede în el.
Credinţa noastră stă în Dumnezeu şi în rugăciuni.
Aşa este.
Te las cu misivele tale.
Avem dovada, Rypere, te poţi duce la Uhtred.
Acum!
De ce sunt atâtea gărzi? Ţi-e frică de mine?
Eşti un trofeu, Lady. Chiar şi nespălat.
E fiica unui rege, întoarceţi-vă cu spatele!
Arătaţi-i cefele voastre!
Lord, ce-i rău în a privi?
Întoarceţi-vă cu spatele!
Aveai dreptate, Lord...
- ... e frumoasă. - Aşa este.
În plus, valorează de zece ori greutatea ei în aur şi argint.
Mă gândesc s-o îngrăşăm.
Jocul ăsta are un nume?
Pietre.
Oare de ce i se spune aşa?
E Rypere.
- Sigur are veşti din Beamfleot. - Mă duc să-l anunţ pe Uhtred.
- Uhtred! - Uhtred!
Uhtred!
Lord, dacă nordicii din Beamfleot se duc
spre Mercia să-şi mărească armata, cât mai durează până vor veni în Wessex?
Nu ar fi timpul să formăm o miliţie locală?
Aethelwold, pentru că nu ai
nicio proprietate, nu eşti în măsură să vorbeşti de miliţie locală.
În ce-i priveşte pe nobilii cu proprietăţi...
fiecare dintre voi aveţi recolte ce trebuiesc adunate.
Trebuie făcut rapid şi depozitate în cea mai apropiată fortăreaţă,
ca să fie protejate.
Dacă vor ataca, nu vom fi depăşiţi numeric şi mai important
nu îi vom hrăni cu porţia.
Wessex este fortificat.
Când recoltele vor fi adunate, soldaţii din miliţie
vor munci în colectiv, dacă va fi necesar.
Dacă va fi necesar, Majestate? Mercia are nevoie de ei acum.
Trebuie să ne ocupăm de păgâni!
Păgânii au un ostatic, Lord Selwine.
Vrei ca Lady Aethelflaed să fie ucisă?
Majestate, nu vreau să vă provoc suferinţa, dar dacă domniţa
chiar ar fi fost în viaţă, n- ar fi emis nişte pretenţii?
Vor să ne îngenuncheze, vor să ne temem.
Nu ne cunosc credinţa, Majestate.
Părinte Pyrlig?
Iertaţi-mă, Majestate, dar Uhtred din această parohie este aici.
A cerut să participe.
Putem avea încredere în el?
Majestate? Suntem siguri de poziţia lui Uhtred?
Poziţia Lordului Uhtred este aceea de conte de Wessex.
Majestate, părerea mea este că ar trebui să participe.
- Şi a mea. - Lăsaţi-l să să intre.
Majestate?
Contele Uhtred se poate alătura Consiliului.
Majestate.
Lady Aelswith.
Am adus veşti despre Aethelflaed.
De la nordici?
De la iscoadele mele, care dorm între zidurile Beamfleot-ului.
Majestate, Aethelflaed e în viaţă.
Oamenii mei au văzut-o cu ochii lor.
- Slavă Domnului. - Slavă Lui şi Cerurilor.
Atunci, de ce nu au emis pretenţii?
Au răspândit veştile despre ostaticul lor, Majestate.
S-au lăudat? Că au răpit o femeie?
S-au lăudat cu o mare armată ce va fi cumpărată cu recompensa.
De asta mă temeam, Majestate.
Nimeni de aici n-ar trebui să se îndoiască,
că atunci când vor sosi cererile, vor fi considerabile.
La fel şi consecinţele.
Sigur că vor avea cereri înfiorătoare.
Acesta este scopul unei negocieri puternice
pentru a asigura acordul ei.
Intenţionaţi să negociaţi, Majestate?
Intenţionez să-mi recuperez fiica.
Indiferent de preţ, Majestate?
Mercia este departe de a fi un ţinut înfloritor.
Wessex va plăti partea lui de argint şi dacă va fi necesar,
va plăti cu sânge! Voi face tot ce este nevoie.
Dacă asta înseamnă să negociez, atunci, voi negocia.
Majestate, vă sfătuiesc să nu participaţi la negocieri.
Prezenţa unui rege şi tată totodată, nu va face decât
- să crească preţul.. - Dar dacă nu e regele, atunci cine?
Faceţi linişte!
Aethelred?
- Da, Majestate? - Tu trebuie să mergi.
Este problema Merciei.
Trebuie să te duci la Beamfleot.
Desigur, Majestate.
Iar reprezentatul Wessex-ului,
povara fiicei tale
trebuie împărţită între cele două regate.
Aş sugera ca lordul Uhtred să reprezinte Wessex-ul.
De acord.
Iertaţi-mă, Majestate, dar eu cred că el este singura voastră alegere.
Majestate?
Uhtred, îl vei însoţi pe Aethelred.
Voi face tot ce pot, Majestate.
Lady.
Uhtred.
Uhtred, iartă-mă, dar am cerut regelui să mă scutească
de călătoria spre Beamfleot.
Pentru păcatele mele, Domnul m-a pus întotdeauna lângă tine.
Şi simt... ruşine pentru că te-am abandonat.
Nu, Beocca, locul tău este în Winchester cu Thyra.
Fii binecuvântat.
Uhtred, mi-ai dăruit atât de multe, dar dându-mi curajul
să o abordez pe Thyra, acesta a fost cel mai mare dar.
Te vei ruga pentru mine, fără îndoială.
Poate.
Întotdeauna.
Oamenii sunt neliniştiţi. Vânătoarea nu e îndeajuns.
Poate voi traversa râul, să vărs niţel sânge.
Dincolo de rău este Wessex.
Dacă îl văd pe Alfred, îi voi spune că fratele meu îi călăreşte fiica.
Pot vedea că o placi.
Mi-ar plăcea s-o încalec, da.
Atunci, încalec-o. Un mădular micuţ n-o să-i facă rău.
Haesten, ce faci?
Tacă-ţi gura, Dagfinn. N-ai văzut nimic.
Ce doreşti?
Ce doresc?
Am venit să-ţi amintesc că eşti femeie şi ostatică.
Îmi place pielea ta palidă.
Arată-mi. Scoate-ţi hainele.
Lordul Erik ştie că eşti aici?
Lordul Erik m-a trimis.
Acum, scoate-ţi hainele sau o să ţi le sfâşii eu!
Dagfinn, ţine-o!
Ridică-te! Ridică-te!
Lord, e ostatică În picioare.
- E ostatică. - E preţioasă.
E valoroasă!
Dă-i drumul.
Lăsaţi-ne!
Plecaţi toţi!
Nu trebuia să se întâmple asta, şi nu se va mai întâmpla.
Iertare.
Nu e prima dată când un bărbat mă siluieşte.
Cine a fost?
Nu de aici. Înainte de asta.
Acum ştiu ce să fac dacă se va mai întâmpla.
Îmi voi folosi oală de noapte şi cuţitul.
Aşa ar trebui.
Eşti preţioasă, Lady.
Somn uşor. În siguranţă.
Odda.
E târziu. Voiam să merg să meditez.
E obiceiul tău, Majestate. Te-am aşteptat.
Majestate, sper că mă vei ierta pentru ce-ţi voi spune.
Intenţiile mele sunt pentru Wessex, pentru speranţa unei noi Anglii.
Ai vorbit de eliberarea lui Aethelflaed
în două moduri, argint său sânge.
Aşa este.
Există şi un al treilea mod.
Dacă răscumpărarea va fi prea mare, dacă pierderile
vor fi mari, dacă vrem ca Wessex să fie victorios,
şi mult mai puternic...
... atunci, n-ar trebui s-o încurajăm să-şi ia singură viaţă?
Pentru binele regatului.
Unii ar spune că ar însemna martiriul.
Te-am auzit, Odda.
Mă bucur că eşti capabil să-mi oferi asemenea sfat.
Acum, aş dori să mă întind. Lasă-mă.
Majestate...
Uită-te în jurul tău şi vei vedea sacrificiile făcute.
Sute şi sute de oameni,
femei şi copii, şi-au dat vieţile pentru ce avem noi acum...
Şi-au dat vieţile, Odda, nu şi le-au luat.
Şi fiecare suflet va fi răsplătit în Ceruri,
nu asta credem?
Asta am spus, Majestate, răsplată va fi în Ceruri.
Eşti rege înainte de a fi tată.
Îmi cunosc poziţia!
Acum, lasă-mă.
Majestate.
M-am gândit că ai vrea să respiri aerul proaspăt al serii.
Mulţumesc.
M-am născut într-o noapte cu lună plină.
Tatăl meu voia să mă numească Mani, după numele zeului lunii.
Dar Mani este fugărit în fiecare noapte prin cer, de lupul Hati.
Mama n-a vrut ca şi eu să fiu fugărit de lupi.
Am văzut luna, cerul curat şi am vrut să împărtăşesc asta.
Mă bucur că te-ai gândit la mine.
Fie îl împărtăşeam cu fratele meu, fie cu tine.
Alegerea a fost dificilă, recunosc!
N-am mai văzut niciodată o faţă ca a ta.
Acum o văd chiar şi când închid ochii.
Soţul tău e un om norocos.
Soţul meu nu mă vede.
- Atunci, e orb sau e prost. - Nu e orb.
Şi nici blând, presupun.
El e cel care te-a siluit?
Nu este omul cu care am ales să fiu.
Tu. Tu!
Aethelwold.
Odda, eşti beat.
Sper din tot sufletul, abia dacă mai văd.
La vârsta ta, nu-ţi face bine.
Care-i părerea ta despre răscumpărarea lui Aethelflaed?
Ai vreo părere?
Nu una pe care s-o spun cu voce tare.
Există ceva din tatăl tău în tine?
- Regele răposat? - Sunt dezamăgit că întrebi.
Am şi spiritul şi sângele tatălui meu, danezii ştiu.
Până şi mortul ştie.
Semăn tot mai mult cu el pe zi ce trece. Am tunica curată.
A fost un mare om.
A fost cel mai bun prieten al meu.
Dacă într-adevăr eşti fiul lui, aş avea nevoie de tine.
Pentru ce?
Cred că ai nevoie de un pat, Lord.
Şi de o pernă.
Ar trebui să angajezi un meşteşugar priceput la linguri nu la săbii.
Vine toamna.
Vreau răscumpărarea până dă iarna, o armată până în primăvară.
Coroana regelui până în vară.
Şi eu vor dori răspunsul până în iarnă.
Cum e la pat?
Nu ţi-ar plăcea, e slabă şi miorlăită.
Mi-am omorât şi eu timpul.
Şi dacă i-ai pus un plod în pântece?
Atunci, Alfred va primi doi la preţ de unul.
Puţin sânge viking să-i întărească descendentă, nu?
Ce se va întâmpla când vom ajunge în Beamfleot?
Va fi un ritual, un toast, o masă?
Va fi un sacrificiu păgân,
cel mai tânăr membru de la întrunire va fi despicat cu un topor.
Ne vor umili.
În ce fel?
Insultă, provocare.
- De ce? - Pentru că pot.
Haesten. Mergem spre Beamfleot.
Pentru Alfred?
Pentru Alfred, da.
Am venit să vă duc la fortăreaţă. Pe tine şi încă doi.
Voi lua jumătate din oameni, nu mai puţin.
De acord.
Lady Aethelflaed? E bine?
Nu vom negocia până n-o văd!
E bine.
Lordul Erik se îngrijeşte să fie satisfăcută.
- Ia-o înainte şi te vom urma. - Nu veţi avea nevoie de cai.
Lord, am o întrebare.
Ce vrem de la această întrunire?
Trebuie să întrebi? Vrem s-o eliberăm pe Aethelflaed.
Şi dacă în schimb va izbucni războiul, ce va fi atunci?
E doar o întrebare, Lord, atâta tot.
Voi rămâne fără soţie, desigur, în cazul unui război.
Războiul va izbucni cu certitudine indiferent ce se va întâmpla.
Singura schimbare posibilă este mărimea armatei
pe care o vom înfrunta pe câmpul de luptă.
Vom fi pregătiţi.
Dar ce ne dorim noi?
Alfred îşi vrea fiica, e foarte limpede,
dar e cel mai bine pentru Mercia? E mai bine pentru Aethelred,
Lord de Mercia, Londra, şi poate chiar mai mult?
Sfatul meu, Lord, este s-o salvezi prin orice mijloace,
dar nu cu preţul capetelor noastre.
Îngenunchiaţi.
Nici gând. Am venit în pace şi ca egali.
Ne-aţi făcut să mergem mult pe jos ca să ne întâlnim.
E suficient respect.
Trebuia să mi te alături, Uhtred.
Dacă asta ai vrut, de ce ai pus un mort să spună o profeţie?
De ce nu m-ai întrebat?
Eu, să fiu refuzat, dar zeii?
Regele din Wessex vă trimite salutări.
Speră că v-aţi bucurat de compania fiicei lui.
Să ne bucurăm de ea?
Nu e chiar favorita lui.
Altfel de ce i-ar fi permis să se mărite cu fundul de porc
- care e în spatele meu? - Înainte de începerea negocierilor,
fundul de porc doreşte să ştie că soţia lui este bine.
Şi dacă nu e? Ce-i atunci?
Ce va face fundul de porc? Se băşeşte?
Te vei lupta cu mine? Cu fratele meu?
Mi-ar plăcea.
Doar tu vei îngenunchia.
- Nu voi îngenunchia. - În genunchi!
Am venit să negociez. Cer respect.
Dacă nu vreţi să-mi auziţi preţul, atunci voi pleca! Cu plăcere!
Aethelflaed.
După cum vezi, e bine.
- Aş dori să vorbesc cu ea. - Vorbeşte.
Te tratează bine?
Da.
Nu ai fost... atinsă?
Nu.
Acum trebuie să obţin un preţ acceptabil pentru eliberarea ta.
Vor fi jocuri de cuvinte,
dar nu te alarma de ce aş putea spune. Te asigur,
că imediat ce se sfârşeşte, vor plăti pentru ceea ce ne-au făcut.
Mulţumesc, Lord.
Care-i preţul tău?
Trebuie să fie unul convenabil, altfel, o poţi păstra.
Vorbeşti de femeia ta de parcă nu-ţi pasă de ea.
E importantă pentru mine, desigur, dar are un preţ,
peste care nu pot trece. Nu voi trece.
Atunci, spune-l. Spune-i preţul.
45 de kilograme peste greutatea ei în argint.
Ţinuturile mele nu-şi permit mai mult.
Asta vorbeşte pentru Alfred?
Nu.
Weland! Unde-i Weland?! Nu-l văd.
Weland! Weland!
Uite-l pe Weland.
Omul ăsta de aici...
Loveşte-l.
E o fiică, nu un fiu.
Neiubită şi exilată în Mercia să-şi petreacă viaţa
călărită de un soţ pe care l-ai trimis la somn cu generozitate.
Dar la fel ca soţul ei, Alfred nu e pregătit să plătească o sumă mare.
- Cat e preţul lui Alfred? Spune-l! - Îl spun.
În afară de cele 45 de kilograme oferite de soţul ei,
Alfred va mai adăuga alte... 90 de kilograme de argint.
136 de kilograme în total.
Un preţ bun.
Fiica unui rege francez a fost odată negociată pentru un preţ similar.
- Pyrlig? - E adevărat, Lord, e un preţ bun.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu, Alfred nu este un rege francez şi nu-i un preţ bun.
Eu aş spune că da.
La fel ca fundul de porc, te-ai băşit.
Da! Şi pute, pe toţi zeii, ce mai pute. Deschideţi uşile.
E un preţ bun?
- Cred că da. - Mă insulţi!
Dacă Alfred este gata să ofere atât de puţin, atunci eu sunt gata
s-o aduc aici în sală şi să las fiecare bărbat să se delecteze cu ea!
Îţi jur că o voi lega de o căruţă şi va călători spre regate.
Asta vrei...
...saxonule?
Nu mă insulta.
- Nu te insult. - N-o fă.
Regele mi-a dat acordul discret pentru a creşte preţul.
Ce surpriză!
Aşadar, să auzim.
Lord, dacă îmi dai voie, să nu irosim timp şi cerneală,
poate ai vrea tu să spui un preţ?
Un preţ acceptabil, nu unul imposibil.
Spune.
4500 de kilograme de argint şi 450 de kilograme de aur.
Livrate personal de Alfred.
Sigur că da.
Şi să vină cu o vidră pe cap şi cu un măr în gură.
Cu tot respectul, Sigefrid,
băşina ta e mai lungă şi mai zgomotoasă decât a mea şi a porcului la un loc.
Trebuie să mă uşurez. Va fi o zi lungă.
Aethelred, lord de Mercia! Dacă nu ai falca ruptă, vino lângă noi!
Mănâncă.
Da, o să mănânc. Mi-ar plăcea.
- Negocierea s-a încheiat. - S-a încheiat?!
S-a făcut un târg şi nu unul bun. Nu spune nimic.
Uhtred şi părintele Pyrlig s-au dus să vadă ce face doamna ta, Lord.
- Mă duc şi eu la ea. - Nu!
Vei aştepta aici.
Vei sta... cu mine.
Pentru argint şi aur.
O grămadă, Lord.
Bea.
Se roagă.
Las-o puţin cu preotul şi apoi o poţi vedea.
26 de bărci.
Până la următoarea lună, vor fi mai multe. Şi apoi, mai multe.
Alfred va plăti pentru propria-i distrugere.
N-ar trebui să-l subestimezi pe Alfred de Wessex.
Niciodată. Dar va plăti cât ne-am înţeles?
Va plăti.
Chiar şi pentru o fiică neiubită?
Alfred suferă mult. O iubeşte cu disperare.
Nu şi soţul ei.
M-a surprins furia ta împotriva lui Aethelred.
Cărui scop a servit?
A fost o greşeală.
Adevărat.
Ai făcut evident faptul că îţi pasă de ea.
N-o pot lăsa să plece.
Nu pot s-o dau înapoi.
Am căzut de acord cu preţul, aşa a fost înţelegerea.
Cu fratele meu.
- Lord Uhtred. - Lady.
Tatăl tău îşi trimite afecţiunea.
Va dormi la altar, sunt sigură.
Am aranjat eliberarea ta. Curând, vei pleca acasă.
Ai vorbit cu Erik?
Da.
Ce ţi-a spus?
Lady, e nordic şi e păgân.
E la fel de păgân ca şi tine.
Orice speranţă aţi avea la o viaţă împreună, e o prostie.
- Nu va merge! - Nu-i adevărat.
Doar pentru că aşa îţi doreşti? Lady, nu se poate.
- Trebuie. - Cum rămâne cu soţul tău?
Nu voi vorbi de soţul meu.
Nu-l iubesc.
- Şi niciodată nu-l voi iubi. - Dar nu va accepta.
Nu-mi pasă.
Sigefrid nu va accepta, tatăl tău nu va accepta!
- Îţi vei pierde familia! - Îmi voi face alta.
Noi ne vom face alta, Erik şi cu mine.
Şi vor muri! La fel şi tu.
Pe un rug, în vârful unei săbii...
Atunci, voi muri fericită.
Aethelflaed, ascultă-mă. Nu vei avea odihnă.
- Niciodată. - Vreau o viaţă cu Erik.
E cel mai bine pentru mine şi cel mai bine pentru Wessex.
Doar ţie îţi pot spune asta.
Doar ţie îţi pot cere asta.
Ne ajuţi să fugim?
Lady, am jurat tatălui tău. Dacă te ajut şi reuşesc,
mă va ucide, dar mai mult decât atât,
îmi ceri să-ţi semnez condamnarea la moarte.
Nu, îţi cer să mă laşi să-mi trăiesc viaţa!
Nu voi fi comoara care va plăti o armată împotriva tatălui meu.
Nu se va întâmpla.
Niciodată.
Voi pleca de aici cu Erik sau nu voi pleca deloc.
Uhtred, îţi cer să-mi salvezi viaţa
şi odată cu ea popoarele din Wessex şi din Mercia.
Mă vei ajuta?
Te rog?
Synced and corrected by Dragoniod for - www.addic7ed.com -
Traducerea: CAMY-Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania