Din episodul anterior...
Quentin Coldwater. Am venit pentru interviu.
Ei bine, e mort. Cred că ţi-a lăsat ceva.
Îmi puteţi spune "domnule decan".
Aveţi o singură sarcină, să treceţi testul.
Din păcate, ai picat examenul scris.
- Fă o vrajă! - Termină!
Spune-le că s-au înşelat în privinţa mea.
Îţi pot face tot ce vreau.
Marfă! Credeai că doar cei de la şcoală îi monitorizează pe cei talentaţi?
Suntem cu ochii pe tine de multă vreme.
- Ce înseamnă asta? - Eşti implicat, aşa că fii implicat!
Avem nevoie de patru persoane.
Să înţeleg că aveţi nevoie de ajutor. Dacă se întâmplă ceva, spuneţi-ne.
Quentin Coldwater.
Te-am găsit.
Dle Coldwater...
Quentin!
Descrie Bestia care te-a atacat.
Cum a intrat?
Dle Coldwater, ce ţi-a spus Bestia?
Cum de îţi ştia numele?
Unde suntem? Ce-i cu dărăpănătura asta?
Aici era cândva nucleul industriei locale de procesare a cărnii.
Da, e o adevărată comoară.
- Steaua de pe braţul tău... - Am dobândit-o.
Prin muncă poţi dobândi câte stele vrei.
- Ce înseamnă? Înseamnă cumva că... - Pui foarte multe întrebări.
Da, asta e clar.
Dumnezeule! Sunt originale? Fiecare dintre ele?
Dragilor, v-o prezint pe Julia. Julia, asociaţii mei.
- Vai de capul meu! - Iar ea e...
Cum te cheamă, scumpo?
Marina. Sunt nou-venită.
Nu mai spune... Totul merge ca la carte?
- Da. - Julia, Marina, vă fac turul clădirii.
- Cine anume erau oamenii ăia? - Chiar nu ştii?
Ce cauţi aici?
Nu ştiu. Aştept să se întâmple ceva interesant. Tu?
Eu sunt aici pentru magie.
Cu toţii suntem vrăjitori renegaţi. Iisuse! Cum ai ajuns...
Fetelor, fiţi amabile una cu cealaltă.
Aici păstrăm toate ingredientele. Sunt în siguranţă înăuntru.
- E o... - Cameră frigorifică pentru carne. Era.
Acum, la cât de plină este de bunătăţi, ai zice că e la capătul curcubeului.
După tine...
Deschide uşa!
Nu fi nemernic! Deschide uşa! Omule!
MAGICIENII
Seria I Episodul 2
Nu ne puteam mişca.
A folosit o vrajă paralizantă.
Nimeni nu se putea mişca.
Hai să smulgem buruiana din rădăcină!
Ţi-am spus deja. Decanul avea un obiect în mână.
Nu ştiu unde a dispărut.
Poţi materializa obiecte?
Am făcut trucuri cu cărţi mai toată viaţa.
Se pare că unele dintre ele dispăreau.
Quentin...
Ia asta!
E mort?
Decanul.
- Cum de ai ştiut vraja aia? - N-ar trebui să folosim vrăji de atac.
Dar situaţia a cerut-o.
Putem părăsi camera asta în curând? Te rog!
Ştiu că vrei să înţelegi ce s-a întâmplat.
Încerc să-ţi explic ce pot.
Trăim într-una dintre multele lumi.
Bestia pe care aţi văzut-o era dintr-o altă lume.
Nu cunoaştem foarte multe despre această creatură.
Ştim doar că era puternică şi răuvoitoare.
Termină!
Şi ştim că nu mai este aici.
Barierele magice apără Brakebills.
Sunt făcute în aşa fel încât să nu permită prezenţa intruşilor.
Căutăm să aflăm cum a intrat Bestia şi reconstruim sistemul de apărare.
Dacă vreun student e responsabil de acest atac,
vă asigur că va fi exmatriculat.
Nu se vor ţine cursuri mâine. Lucrurile revin la normal de miercuri.
Vă aşteptă un test-surpriză.
Alice!
- Nu începe! - Noi am făcut vraja aia!
Nu-mi poţi pune pumnul în gură. Dacă află...
Aici eraţi!
- Mă bucur să te văd, tinere. - Biata de tine!
- Asistentă! - Eşti bine?
Fiţi fără grijă. O să vă oferim un întăritor.
Iisuse! Nu mi-ai zis că eşti periculos.
Fir-ar să fie!
Sunt sigură că iubitul meu se întreabă unde sunt.
Iisuse Hristoase, frig mai este!
- Nu putem ieşi. Vor să ne omoare. - Nu vor să ne omoare.
N-avem de-a face cu criminali. Crede-mă.
De unde ştii?
N-au curaj să facă aşa ceva.
E un soi de ritual de iniţiere, un test.
M-am săturat s-o dau în bară la teste.
O să aflu soluţia.
Nu-i nimic de văzut, lepădături meschine ce sunteţi.
- Avada kedavra! - Cum spui tu, Eliot.
Bine aţi venit în bordeiul adepţilor telechineziei!
E cel mai tare loc din campus, din motive pe care le veţi înţelege
de îndată ce gustaţi cocktailul nostru.
- Trebuie să... - Probează o rochie de-a mea.
E perfectă pentru formele pe care le ascunzi sub prelata aia.
Trebuie s-o probezi. Ai încredere în mine. Hai cu mine!
Intenţionat? Aţi făcut vraja zicându-vă aşa:
"Monstru dintr-o altă lume? Chiar te rugăm să intri."
- Aţi dat-o în bară. - E mai grav.
E mai grav decât ceea ce i-a omorât pe studenţii din anul trei?
La câţiva ani, are loc o tragedie aici. Cred că e inevitabil.
Bine. Dacă mărturiseşti...
- Mă exmatriculează. - Da.
Înainte să ajung aici, am ajuns la spital. Am... Aveam...
Consideram că, dacă zădărnicia vieţii nu duce decât la pustietate,
n-are rost să continui.
Apoi, am ajuns aici.
E incredibil că am trăit atâta fără să ştiu că sunt magician.
- Nu pot reveni la ce-a fost. - Bine.
Există o vrajă care îi împiedică să-ţi citească gândurile. Ţi-o scriu.
- Nu dă greş niciodată. - Mulţumesc.
Mă poţi învăţa cum să mă suport?
Uite cum facem... O să-ţi spun o poveste profundă, sumbră, personală.
Eşti pregătit? Am omorât pe cineva.
- Poftim? - Aveam 14 ani. Tipul era...
Mă bătea.
Mergeam pe stradă şi mâncam ceva dulce.
Îmi îngropam sentimentele în mâncare. Eram profesionist.
L-am văzut traversând strada.
Venea un autobuz spre el.
N-am stat pe gânduri.
Am realizat imediat că fusese mâna mea.
A început să-mi curgă sânge din nas.
Logan Kinear a murit pe loc şi mi-am distrus cămaşa preferată.
Aşa am descoperit că am puteri telechinetice.
- Dacă-mi spui că o să fie mai uşor... - Doamne, nu! Nici pomeneală.
Încerc să-ţi spun că nu eşti singur aici.
Adevărul e ironic, iar ei nu ţi-l spun. Magia n-are rădăcini în talent.
Ci în durere.
Ştii ce anume v-a atacat?
Nu, habar n-am.
Mă gândeam că, la ce familie ai, eşti familiarizată cu nebuniile.
Da... Familia mea e...
Bine. Am înţeles.
Şi a mea e la fel.
E inutilă, toxică...
Nu m-am familiarizat formal cu magia când eram mică.
Am auzit că n-ai fost invitată să dai examen de admitere la Brakebills.
Cum ai reuşit să ajungi la examen?
Nu-i chiar atât de greu.
Suntem în Triunghiul Bermudelor, din nordul statului New York.
Cum ai reuşit să intri?
Barierele magice din jurul campusului sunt pe bază de amprentă.
Tu eşti o străină.
Părinţii mei, în calitate de absolvenţi, au chei.
Care au fost supuse vrăjii antifurt a lui McNaughton.
Am furat o cheie.
Voiam să studiez aici.
- De ce te interesează? - Eram curioasă.
Fiindcă...
Poate, pentru că vreau să-ţi fiu prietenă.
Nu simt că vrei asta.
Îmi pare rău. Ar trebui să plec. Mulţumesc.
Trebuie să existe o soluţie. Poate că numerele formează un cod.
Ar fi prea uşor.
Haideţi!
Grăbiţi-vă!
Trebuie să existe o soluţie.
E cumva...
Mort? Da.
- Dar era deja mort. Nu ştiu ce să cred. - Dumnezeule!
Iisuse! O să ne omoare!
De ce m-am băgat în asta?
Termină! E mort de-a binelea. Cred. Nu sunt sigură.
Calmaţi-vă! Iisuse, eu sunt!
- Pete, tu eşti? - Salutare!
Pete, arăţi mai bine aşa.
Ce-ar fi să ni te alături? Marina îţi duce dorul.
- Lasă-ne să ieşim. - Nu fiţi ridicole. Descurcaţi-vă.
Deci ăsta e un test. Încă un test.
Dacă nu vă descurcaţi, sigur n-aveţi cum să faceţi ceea ce facem noi.
Vrei sau nu să fii magician, Julia? Te-ai uitat peste tot?
Grăbiţi-vă! O să faceţi degerături.
- Nesimţitule! La naiba! - Ce voia să spună?
Unde nu ne-am uitat?
Stai aşa!
Une chaleur temporaire. Căldură temporară.
- Mă documentam. - Citind cărţi pentru copii?
Ce vrei de la mine?
Nu putem repara imensa greşeală făcută cu vraja aia. Nici nu mă placi.
- Nu te cunosc. - Nici eu, pe tine.
Ştim doar că am adus în şcoală un criminal cu molii din altă lume.
Da, ai dreptate.
Ar trebui să mă urăşti că te-am băgat în asta. Aveai pe mână semnul ăla,
de pe cartea care îmi trebuia.
Spiritul fratelui meu te-a trimis să mă ajuţi să-l contactez.
Nu sunt sigur că aşa au stat lucrurile.
Semnul de pe mâna mea, sigiliul, a apărut când visam că eram în Fillory.
Bine.
În visul meu, sigiliul de pe mână a venit de la Jane.
Chatwin. Din Fillory.
Quentin, în copilărie, numai de romane fantastice n-am avut chef.
Bine. Dacă există cu adevărat lumea numită Fillory?
Crezi că totul are legătură cu Charlie, dar poate că nu se rezumă la asta.
Creatura care a ieşit din oglindă în locul lui Charlie
nu e tocmai definiţia normalităţii.
- Să zicem... - Dacă a venit din Fillory?
Pare o exagerare, Quentin.
Există alte lumi, dar Fillory e o lume imaginară.
Nu. Fraţii Chatwin chiar există.
Au fost vecinii autorului. Personajele sunt bazate pe ei.
Cum de nu ştii nimic despre asta? Putem vedea un filmuleţ în campus?
- Da. - Bine.
A fost vecin cu familia Chatwin ani la rând
şi a scris poveşti pentru Jane şi pentru Martin.
Când a dispărut Martin Chatwin, Christopher Plover a fost distrus.
E unul dintre evenimentele care l-au bântuit pe Christopher Plover,
dând operelor lui un aer melancolic, dramatic.
Misterul dispariţiei lui Martin Chatwin n-a fost elucidat.
Misterul a fost amplificat de dispariţia lui Jane, sora lui Martin,
în anul care a urmat.
- Multe dispariţii, nu glumă. - De asta lumea e obsedată de cărţi.
Personajele intră în ceasuri, în alte lumi,
personaje bazate pe nişte copii care au dispărut.
- Vrei să spui că Charlie a dispărut? - Nu. Nu ştiu ce a păţit Charlie.
Am adus aici o creatură din altă lume.
Să fie asta o coincidenţă?
Ce facem?
Nu pot risca să fiu exmatriculată. Trebuie să aflu ce a păţit.
Da, ştiu. Dacă există cu adevărat Fillory?
Iisuse! Nu înţelegi cât de cutremurător ar fi!
Vrei să rămâi la Brakebills?
- Da. - Şi eu vreau să rămân.
Aşa că hai să ascundem probele, hai să stabilim ce spunem. Bine?
Pleci?
- Am plecat. - Termină!
Ştiu că nu te cunosc foarte bine, dar nu pari deloc un om fricos.
Vrei să ştii adevărul? S-a făcut!
Nu-i nicio problemă că aud gândurile oamenilor.
Prizez ceva, iau medicamentele potrivite...
- I-ai auzit pe Quentin şi pe Alice. - Nu le-am auzit gândurile.
Aud o voce. Nu aud clar gândurile celorlalţi,
dar pe el îl aud perfect.
Spune că e magician. Atât ştiu despre el.
Mai ştiu că tot ceea ce m-a învăţat el a dat roade.
Vai de capul meu!
Să spunem că nu m-am distrat încontinuu în copilărie.
De-aia iubesc acea voce.
M-a salvat de foarte multe ori. E singurul meu prieten.
Asta, până m-a trimis în laborator, ca să dau o mână de ajutor,
şi a ieşit drăcia aia din oglindă.
- Auzeai vocea Bestiei? - Am fost prostit.
Ăştia de la şcoală ştiu? Sunderland sau ceilalţi ştiu?
Nu. Nu mai contează acum.
Penny, nu pleca! Termină! Nu-i vina ta.
Te-a păcălit.
Nu fi prost. De ce ai părăsi singurul loc în care există experţi
care te-ar putea ajuta cu asta?
De ce-ţi pasă?
Şi eu am făcut vraja aia, Penny.
- Dacă tu eşti vinovat, şi eu sunt. - Eşti vinovată.
- Minunat! Hai să ne omorâm... - Kady!
Nu mai rezist.
Bine. Pleacă.
Dar, dacă tot o să pleci,
hai să facem o prostie împreună înainte să dispari.
Haide!
Pietrele zdrobite sunt folosite în vrăjile cu efect pe suprafeţe restrânse.
- Ştiai asta, şi n-ai zis nimic? - Nu ştiu ce ştiu!
Am citit ani la rând mizerii pe internet, m-am otrăvit fără să vreau,
iar acum sunt blocată cu o nebună într-o cameră frigorifică.
Eşti nebună. Ţi s-a făcut poftă de magie când îţi uscai părul?
- Unii dintre noi pun preţ pe asta. - Nu mă interesează problemele tale.
Cutia de vopsea conţinea nisip.
Bine. Mai am nevoie de un cuţit şi de un castron.
Bine.
Şi mai vreau "graisse de l'animal, de préférence de mouton".
Grăsime animală. Carne de oaie. Poate găseşti carne.
Hai să căutăm ce ne trebuie înainte să ne îngheţe nurii.
Să ştii că magia nu-i o glumă pentru mine.
Mie îmi laşi impresia că înveţi la vreo universitate de top.
Asta, pentru că e adevărat. Mă rog, era.
Ai auzit vreodată de Brakebills?
- E o universitate de top pentru magie. - Poftim?
Trebuie să poţi face vrăji ca să fii admis.
- Pot face vrăji. - Şi eu pot.
Cu toate astea, am picat examenul de admitere.
Nu-i în regulă. Fie poţi, fie nu poţi.
Corect, nu-i în regulă. Dar tot mi-au întors spatele.
Ce se aşteptau să fac?
De îndată ce realizezi că există cu adevărat magie, nu mai poţi...
Nu mai contează nimic.
Exact. E ca şi cum...
Ştiu că există pretutindeni în jurul meu
o întreagă lume plină de putere şi de frumuseţe.
N-ai cum s-o uiţi.
- E ca şi cum te-ai trezi în premieră. - Aşa e.
Pe cine păcălim?
Nu există carne aici. Am căutat peste tot.
Nu, sub nicio formă. Nu pot face asta.
Te rog s-o faci tu.
- Auzi? Ăsta arată ciudat. - Ba nu. E aliajul lui Emerson.
Aliajul rugineşte. De unde ştii ce e?
Sunt isteaţă. Ştiu că locul ăsta e ca o mină de aur.
Nu poţi fugi de tine.
Plus că eu sunt aici şi sunt incredibilă.
O să mă mai gândesc, bine?
- Nu. Lăsaţi-ne în pace. - Sigur, dar trebuie să vorbim...
Aici eraţi! Quentin şi Alice, Penny şi Kady.
Fix pe voi vă căutam.
Am găsit un lucru foarte interesant îngropat în pădure.
Urmaţi-mă!
Nu ne-am atins de oglindă. Jur!
N-am făcut decât să învăţăm.
În ce limbă e cartea?
Da, sigur, am atins-o. Cu toţii am atins-o. Am atins...
Învăţam, eram curioşi.
Încerc să înţeleg situaţia. Cartea e plină de reziduuri,
reziduuri de la o vrajă de chemare care a adus Bestia aici.
- Ce i-ai zis? - Nimic.
Nu vă uitaţi la mine.
Ştiu că sunt prietenii tăi.
Sunt nevoită să presupun că toţi aţi fost implicaţi.
Ei bine, nu-i adevărat.
Ţine-ţi gura, şi-ţi spun cu mare plăcere.
Totul e în regulă. Să mergem!
Apropo, cu plăcere.
Ce înseamnă asta?
Quentin, putem vorbi între patru ochi, te rog?
Alice, poţi pleca.
Indiferent ce aş face, nu pot feri planeta de cometă. Corect?
Aşteaptă!
- Ce sunt astea? - Manualele mele.
Le duc înapoi. Presupun că ai aflat.
Zvonurile circulă repede când dai de dracu'.
Nu spune asta.
O să apeleze la un specialist.
- Da, mersi. Un semn de rău augur. - Îmi pare rău.
Încerc să mă conving că e mai bine aşa,
că e mai bine să nu ştiu.
Cine ar vrea să ştie că există magie,
dacă n-are cine să te ghideze sau să te ajute?
- Nu ştiu ce să zic. - Oricine ar prefera să ştie!
N-ai cum să vezi culori şi să preferi viaţa în alb şi negru.
Nu trebuie să mă faci să mă simt mai bine. Abia dacă ne cunoaştem.
Mă ataşez repede de oameni. Timpul e o iluzie.
Nu te întoarce la vechile tale metehne.
Cum să nu fac asta, Eliot? Când mă întorc,
redevin un tocilar deprimat.
Ce-ar fi să te găsesc, să nu-ţi spun că există magie
şi să te seduc, pentru ca viaţa ta să aibă sclipire decenii la rând?
Da, sună bine. Mulţumesc.
Pot evita ştergerea memoriei?
Nu ştiu. Am auzit doar că specialiştii sunt foarte pricepuţi.
Ai sunat-o pe Julia. Sunt ocupată. Lasă-mi un mesaj.
Bună! Q. la telefon. Ştiu că ultima dată când ne-am văzut...
Îmi pare sincer rău, Jules.
N-am înţeles prin ce treceai.
Şi sper ca acum să-ţi fie mai bine.
Dumnezeule! Tu chiar faci asta!
Am fost exmatriculat. Au chemat un specialist,
deoarece tipul de aici, care ştergea amintirile, e mort. E o poveste lungă.
Dacă mai ştii cum ai reuşit să-ţi păstrezi amintirile,
te rog să-mi spui. Reaminteşte-mi că există magie.
Da, da!
Fără Brakebills, adevărul e că sunt pierdut, spre deosebire de tine.
Magie!
Hai să găsim o ieşire din văgăuna asta.
Nu ne putem ajuta unul pe celălalt. Situaţia e...
Ca să trimiteţi mesajul, apăsaţi pe tasta 1.
Ca să-l ştergeţi, apăsaţi pe tasta 2.
Mesaj şters.
Rahat cu ochi ce eşti!
- M-ai dat în gât. - Am spus adevărul.
- Nu în întregime. - Sunt prost? Se pare că nu.
- Dă-mi drumul! - Mă gândeam eu...
Ce naiba ai vrut să faci, nebunule?
Terminaţi! Amândoi! Cine a făcut vraja?
- El! - Eu.
Mergeţi amândoi la cabinetul medical. Acum!
Am găsit soluţia.
Am aflat vraja. Am mai aflat că am pierdut vremea degeaba.
Ieşirea din cameră, închiderea noastră înăuntru, nimic n-a avut sens.
Frumos din partea ta, Pete.
Apropo, e greu să foloseşti foarfeca pe post de şurubelniţă.
Bravo ţie! Acum înţelegi de ce a fost aşa de important.
Să ajungem degeaba în pragul morţii?
Să înţelegi că magia nu este o soluţie universală.
E crucial să ştii asta ca să rezişti.
Sper că nu mai ai dubii în privinţa acceptării mele în grup.
- Eu te-am invitat. - Nu.
M-ai atacat în toaleta unui bar de ziua mea.
- Nu mai vreau să-ţi dovedesc nimic. - Lui nu trebuia să-i arăţi nimic.
Mie încercai să-mi arăţi ce poţi.
Adică e la nivelul 50.
Stai aşa! Eşti...
- Cea mai tare din New York. - Am făcut asta...
Ca să aflu cât de dragă îmi eşti.
- Eşti isteaţă, pasională, curioasă. - M-ai fraierit!
Gândeşte-te cât de multe ai învăţat pentru când o să atingi nivelul 50.
- Nu fi supărată. - Nu te supăra.
- Cum să mai am încredere în voi? - De ce ai avea încredere în alţii?
Sunt dispusă să-i învăţ pe oamenii potriviţi tot ce ştiu.
Şi ştiu foarte multe,
fiindcă am relaţii în anumite locuri,
cum ar fi Brakebills.
Brakebills?
- Vrei ceva de băut? - Hai să bem ceva!
E posibil să te usture puţin.
Nu-i de glumit cu asemenea vrăji. Dacă ai dreptate, te pot face bine.
Norocul tău că n-ai fost exmatriculat...
Fix de asta...
Nu te mişca, te rog!
- Fătălăule! - Nu-mi pasă de ce crezi.
Nu-ţi pasă de tipul pe care l-ai atacat?
Ai auzit de karma?
Uneori, are efect instant. Cu plăcere.
Ce-i aia? Cum ai...
Adevăraţii magicieni se protejează.
Îl puteţi externa, vă rog?
A întârziat.
- O să vină. - Sau s-a săturat de mizeriile tale.
N-are opţiunea asta.
În sfârşit...
În legătură cu prostia aia pe care o voiai, cristalul sau ce-o fi...
Anihilatorul aliajului lui Emerson?
Tipul cu care eram l-a luat. O să găsesc altul, bine?
O să fac rost de tot ce vrei. Poftim!
- Conţine multe rahaturi utile. - Caută să se revanşeze.
O să fac rost de el, bine?
O să fac rost de tot ce vrei. O să găsesc altul.
- Minunat! Eşti o fată drăguţă, Kady. - Iar tu eşti o jigodie haină.
Sunt generoasă cu tine, ţinând cont de toate cele.
Fă-mi rost de tot ce e pe listă. Săptămâna asta.
Mersi mult. Ar trebui să mergi la somn, scumpo.
Sunt sigură că ai cursuri dimineaţă.
Bună!
M-ai prins unde n-ar fi trebuit să fiu. Sunt tare băgăcioasă.
Cum te simţi, Quentin? Am aflat de atac.
Te-am văzut în ziua în care trebuia să fiu intervievat.
- Erai paramedic. - Spune-mi Eliza.
Eram acolo ca să mă asigur că ajungi aici.
Atunci, mulţumesc. Dar am cam stricat totul.
O să cheme un specialist,
care o să mă facă să uit tot ce s-a întâmplat.
Sună foarte...
Să ştii că eu sunt specialistul. Îmi pare rău.
Ne aşezăm?
Bine.
Înainte să faci asta, de ce mi-ai dat cartea aia?
"Dincolo de Fillory", volumul 6.
- Credeam că o s-o preţuieşti. - Am pierdut-o.
- Se pare că m-am înşelat. - Ba nu!
Trebuie s-o citesc, dar nu dau de ea.
Mai tot ceea ce ţine de Fillory e bizar.
Există Fillory?
Ce rost are întrebarea, dacă oricum o să uiţi?
Cărţile sunt...
Mereu mi s-au părut extrem de reale.
- Atunci, există. - Nu-i un răspuns adevărat.
Începem?
Bine, fă-o!
Quentin, sunt tare mulţumită!
Poftim? De ce?
Ştii să minţi mult mai bine decât mă aşteptam.
- Pot fi sinceră cu tine? - Sper s-o faci.
Nu eşti foarte impunător.
Eşti isteţ, dar nu eşti genial.
Faci magii, dar nimic special.
Uiţi de ce eşti aici din cauză că vrei cu disperare să-ţi găseşti locul.
De ce sunt aici?
Ai visat-o. Corect?
Fillory, înaintea atacului, ca un avertisment.
- Da. De unde ştii? - Am avut acelaşi vis.
- Şi am privit Bestia în ochi. - Poftim?
Crezi că există destin?
- Da. - Da...
Şi eu credeam prostiile astea când eram tânără.
Nu există destin, nimeni nu e erou din naştere.
Nu-ţi pot spune de ce te-a căutat Bestia.
Nu văd de ce ai fi tu ţinta.
Fie îţi ridici nivelul, fie nu. De tine depinde.
- Putem doar să sperăm că o să fie bine. - Cine eşti?
Un simplu magician incompetent, care a pierdut oameni dragi.
O să devii ca mine, dacă nu-ţi găseşti puterea.
Învaţă repede, cu orice preţ.
De asta mă bucur să te văd prefăcându-te
că nu ai aliajul lui Emerson în buzunar,
ca să blochezi vraja de ştergere a amintirilor.
- L-ai furat! - Cine l-a furat?
Linişteşte-te. Nimeni n-o să-ţi şteargă amintirile azi.
O să te pregătim.
O să spun conducerii să-ţi mai dea o şansă.
O să-mi respecte decizia.
Nu mă face să-mi pară rău.
Nu te întoarce pe drumul grădinii, ca un leming aiurit,
ca să nu fiu nevoită s-o luăm de la capăt pentru binele tău.
Drumul grădinii?
Totul e conectat. Nu analiza lucrurile în exces.
Felicitări, Julia! A venit ziua cea mare.
Primeşti prima stea, prima dintr-un lung şir.
Da.
Ăsta e doar începutul.
Sper că eşti îmbrăcat. Intru în salon.
Cum te simţi, Henry?
Îmi pare rău.
Ştiam că o să vină, dar jur că nu ştiam că o să vină aşa de repede.
Nimeni nu e pregătit. Mai avem nevoie de timp.
Şi de un profesor care îşi poate folosi mâinile.
Mai e şi complicaţia asta.
O să te ajut eu cumva. O să-ţi vindecăm mâinile şi ochii.
Dar asta nu ne-ar ajuta nici pe noi, nici pe ei, nu-i aşa?
Asta-i problema ta. Tu ar trebui s-o rezolvi!
Quentin şi Penny nu sunt făcuţi pentru asta.
- Ştiu. Şi am încercat. - Întoarce-te.
- O spui de parcă ar fi simplu. - Găseşte o cale să te întorci.
Găseşte Bestia. Omoară-l!
Dacă aş fi putut face asta, am fi ciocnit paharele,
am fi fost liniştiţi şi tu ai fi avut ochii sănătoşi.
Îmi pare rău. Spune-mi ce mai pot face.
Putem doar să-i transformăm în magicieni.
- Nu-i de ajuns. - Ştiu.
Trebuie să ţin grătarul fierbinte, scumpo.
Quentin!
- Treci încoace! - Quentin...
Haide!
Distrează-te cu noi, deprimatule. Hai mai repede!
Doamne! Nu te putem aştepta toată ziua.
- Suntem beţi criţă. - Avem toată ziua la dispoziţie.
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria I Sfârşitul episodului 2
Subtitrare: Retail