Din episoadele anterioare...
O să smulg răul din rădăcină.
- Erai paramedic. - Spune-mi Eliza.
Eram acolo ca să mă asigur că ajungi aici.
- Am zburat până în Antarctica? - Unde suntem?
Am venit să învăţăm de la Mayakovsky.
Dezbrăcaţi-vă. Faceţi-o!
O să ne luăm zborul în câteva minute.
Cei de la Brakebills ştiu ce ai făcut. Nu te poţi întoarce.
- Unde-i Kady? - Cui îi pasă?
Fugi!
Nu poţi continua aşa.
Am vorbit undeva. Te pot primi de mâine.
Undeva?
- Mike. - Eliot.
Ce-i aşa de special la el?
E o mică invenţie de-a mea.
- Dacă ai, aş prefera o bere. - Bere?
- Norocul tău că eşti frumos. - Eliot...
V-aţi întors! Ura!
Slavă Domnului!
Cum reuşeşti să ne aştepţi mereu cu ceva de băut?
Poate, pentru că sunt o gazdă bună.
Dragilor, el e Mike, prietenul meu.
A absolvit acum câţiva ani, locuieşte în New York
şi Margo a încercat să-l omoare cu un djinn, dar am rezolvat problema.
Ei sunt Alice şi Quentin.
- Sunt tocilari. - Mi-e clar.
Cum a fost la Brakebills Sud? A murit careva de frig?
A fost... o perioadă încărcată.
De ce face faţa ta expresia asta?
Dumnezeule!
- Sigur au făcut sex. - Clar.
- Nu s-a întâmplat nimic. - Din întâmplare.
Te-ai îmbătat cu vodca din licheni a lui Mayakovsky şi l-ai sedus.
Poate că am sedus-o eu pe ea.
Fii serios. Încă ceva, drăguţă...
Nu-ţi fie ruşine că te-ai îmbătat şi ai călărit un temnicer.
- Călărit? - Am văzut hamul.
Mă duc să trag un pui de somn.
Şi o să încerc să uit că am purtat conversaţia asta.
Mi-a părut bine.
Stai cu ochii pe fundul de porc.
- E drăguţ. - Ştiu. Dar am întâietate.
Ignoră-l pe Eliot. E...
Aşa e Eliot. N-ai ce-i face.
Nu!
Credeam că "pui de somn" înseamnă altceva.
Putem vorbi puţin serios?
De vină au fost stresul, împrejurările, feromonii.
Prima dată. De celelalte patru ori, nu.
- Ai ţinut socoteala? - Desigur.
Poate că Eliot are dreptate. La fel de bine puteam să fim beţi, fumaţi.
- Avem mintea limpede acum. - Ba nu, Q.
Încă simt mirosul vulpoiului din tine. Sunt sigură că şi tu îmi simţi mirosul.
Pentru că nu ne-am spălat de săptămâni bune.
Eşti îndrăgostit de mine?
Nu ştiu.
Chiar dacă ai îngenunchea şi ţi-ai proclama ştii tu ce,
n-aş şti că vrei cu adevărat asta.
Cred că ar trebui să stăm puţin departe unul de celălalt,
ca să deosebim realitatea de lumea vulpilor.
Când se rătăceau,
marinarii din vremurile străvechi se ghidau după stele.
Pentru voi, ele sunt obstacole, deoarece schimbă împrejurările.
Vă pot da vrăjile peste cap.
Când luaţi în calcul poziţia Pleiadelor, ţineţi cont de...
Îmi cer scuze. O să vă las să vă vedeţi în linişte de cusut.
Avem un plan de învăţământ. Ar trebui să studiezi...
- N-ai auzit că... - Să studiezi dedublarea astrală.
Fii atentă ce ştiu.
Mă simt mai puţin fătălău dacă nu mă tem de puterea mea.
Ca să pot călători cu adevărat între lumi la un moment dat,
trebuie mai întâi să reuşesc să mă ancorez de Pământ.
Te mai supără ceva?
Ştiu că erai apropiat de Kady.
Nu eram chiar atât de apropiaţi.
Să ştii că am o idee minunată.
Dacă eşti îngrijorată pentru mine, ce-ar fi să călătoreşti cu mine?
Învaţă-mă,
şi sunt convins să te-aş putea învăţa şi eu câte ceva.
Nu cred că s-ar cuveni să facem asta.
Sunt complet de acord.
Când plecăm?
O să întârzii la următorul curs.
În primul vostru semestru la Brakebills,
aţi învăţat principiile fundamentale ale magiei.
V-am oferit uneltele necesare. E timpul să le folosiţi.
Uitaţi-vă în genţile voastre. Veţi avea de două ori mai multe cursuri.
Astronomie, botanică, printre altele.
E obligatoriu să formaţi grupuri de studiu.
Gretchen...
Am auzit că dormi cu o pernă în formă de Mister Spock.
Nu te judec. Sunt posesorul unei colecţii similare,
cuvântările lui Leonard Nimoy. Pe discuri de vinil.
Te interesează?
- Quentin, ce faci? - Gretchen m-a implorat s-o fac.
Să fac schimb de locuri cu ea.
Îmi pare rău. M-am dat mai bine cu deodorant.
Da, se simte.
Mai e cineva în grup?
Chiar există iadul. Miroase a spray de corp de la Axe.
MAGICIENII
Seria I Episodul 8
"Dragă Quentin, îţi scriu ca să-ţi spun că am renunţat la magie."
"Ai avut dreptate. Mulţumesc pentru nimic."
"Şi du-te dracului!"
Cui îi scrii?
- Pleacă până nu încep să urlu! - Linişteşte-te. Am venit să vorbim.
Ţi-aş zice să lămurim lucrurile la un pahar, dar nu cred că se poate.
Ce-ar fi să vorbeşti despre ce i-ai făcut lui Hannah?
M-am apărat de un hoţ. Regret că am fost nevoită să fac asta.
Aşa îţi repari tu greşelile?
Da. Unii sunt capabili să facă asta.
Bine.
Fii atentă aici...
Îmi pare rău, Julia.
Nu primesc mulţi oameni. Iar cei pe care-i primesc...
Trebuie să simt că suntem spirite compatibile.
Chiar îmi eşti dragă.
Cât despre asta... Nu asta voiam să aud.
Chiar vorbeşti serios? Te dai bătută?
Hai să rezolvăm problema...
Tu mă laşi în pace,
iar eu n-o să fiu nevoită să recurg la vărsări de sânge.
Dacă îmi mai pui gând rău,
o să te omor, o să-i omor pe toţi cei dragi ţie.
Mă rog, pe cei rămaşi în viaţă.
- Mare scârbă mai eşti! - Iar tu eşti slabă.
De ce îi ceri iertare?
El ar trebui să fie aici, nu tu.
Nu te grăbi, dnă profesoară.
Eşti bine. E timpul, Henry. Încearcă să faci o vrajă.
Ia-o pas cu pas.
- E posibil să nu-ţi iasă din prima. - Poţi face fizioterapie.
Când aveam patru ani,
fără instrucţiuni sau ajutor de la nimeni,
am învăţat singur magia.
Voi reuşi din nou.
E un dezastru!
- Ce-ai păţit? - N-am ţinuta potrivită!
Nu crezi că asta e o hiperbolă?
Nu sunt pregătit emoţional să mă vadă Mike în aceleaşi haine de două ori.
Cred că Margo te-ar putea ajuta.
Evident, Quentin, dar ea e călare pe un artist, la Encanto Oculto.
Aşa că mă mulţumesc cu tine.
Sincer să fiu, toate vestele arată la fel.
Am făcut o imensă greşeală apelând la tine.
- Te rog să pleci. - Eram aici când ai venit.
Nu te-am mai văzut să-ţi pese de ceva.
Majoritatea lucrurilor nu merită osteneala.
Cu câteva excepţii foarte importante.
Foarte puţine excepţii.
Chiar te rog să pleci.
Pentru cei care nu mă ştiu mult prea bine deja,
eu sunt Richard, capelanul. O să încerc să fiu succint.
Indiferent din ce cauză aţi căzut în ispită,
dacă vă daţi silinţa, vă puteţi reabilita.
Puteţi schimba complet situaţia în care vă aflaţi.
Dar voi veţi rămâne neschimbaţi.
Acelaşi cap, aceeaşi inimă, aceleaşi greşeli.
Nu ne place să auzim asta, dar trebuie să ne putem sprijini pe ceva
mai presus de propria persoană.
Spune-o direct.
- Dumnezeu. - E şi asta o variantă.
Există un cuvânt care descrie lucrul de care te sprijini.
Cârjă.
Înlocuirea drogurilor, a alcoolului sau a pornografiei cu o fiinţă supremă
înseamnă să schimbi cârjele între ele.
Asta da, perspectivă sumbră!
De ce nu le spui oamenilor ăstora adevărul?
Poate că trebuie să acceptăm faptul că lumea este aşa cum este.
De ce să nu facem lumea aşa cum vrem să fie,
cu puţin efort, cu un strop de credinţă?
Dacă îi dai omului speranţe şi un bănuţ, îi rămâne un bănuţ.
- Cine a zis asta? - Un nesimţit.
Tu în ce crezi?
Nu trebuie să crezi în Dumnezeu, ci în ceva mai presus de tine.
Nu înţeleg.
Te uiţi la lista de ingrediente şi încerci să deduci efectul vrăjii.
Hai să trecem mai departe! Dacă stăm după idiotul ăsta, nu mai terminăm.
Dacă înţelegi, explică-mi.
E o vrajă de vindecare.
Am văzut Welwitschia-bla-bla în infirmerie.
E o întrebare-capcană. Se numeşte Welwitschia mirabilis.
Frunzele sunt folosite pentru vrăji de vindecare sau blesteme exotice.
- Credeam că e o ferigă. - De-asta am adus cartonaşe.
Evident.
Mulţumesc, Alice.
Poţi, te rog, să n-o priveşti cu jind măcar preţ de-o clipă?
Nu ştiu ce concluzie ai tras sau ce vrei să insinuezi.
Brakebills Sud n-avea multe lucruri.
Vreme decentă, mâncare comestibilă, cablu.
Dar ştiţi ce avea? Geamuri.
Dacă vă gândeaţi că n-a văzut nimeni activităţile voastre extraşcolare,
vă înşelaţi amarnic, vulpilor.
- Eram un vulpoi bine dotat. - Am învăţat suficient pentru astăzi.
- Mersi pentru asta. - Nu e vina mea. Nici problema mea.
- Ştii unde greşeşti, nu? - N-am nevoie să mă ajuţi.
- Dar, dacă aş avea nevoie de ajutor... - Te comporţi ca un obsedat.
Şi te dai peste cap ca să negi că eşti interesat.
Fie îţi găseşti boaşele, fie o să găsească un bărbat adevărat.
Încă n-am terminat.
Singurul minus este că se evaporă tot alcoolul.
Arată incredibil.
Nu trebuie să te dai peste cap pentru mine.
N-a fost niciun deranj.
Să ştii că m-ai impresionat deja foarte tare.
Simt că ar trebui să fac asemenea lucruri pentru tine,
dar nu ştiu cum să le fac.
Nu fi prostuţ.
Aştept să vină momentul în care încep să te plictisesc.
Nu mă plictiseşti. Nu m-ai putea plictisi.
Nu sunt familiarizat cu muzica, cu vinurile,
sincer să fiu, cu nicio ţară care nu este în Texas.
Texasul e un stat.
Nu şi dacă eşti din Texas.
Hai încoace!
Tu de unde crezi că sunt?
Nu ştiu. Dintr-un loc prosper.
Familia mea a avut bani până când bunica i-a pierdut la jocurile de noroc.
Ne-au mai rămas doar titlurile.
Era o glumă.
M-am născut în Indiana.
La o fermă.
Părinţii mei sunt fermieri.
- Indiana? Credeam că eşti... - Evident.
Reinventarea mea a fost cel mai dificil proiect creativ al vieţii mele.
Apropo, nimeni de aici nu ştie asta, cu excepţia lui Margo,
căreia a trebuit să-i divulg secretele mele în timpul Probelor.
Pe ceilalţi îi las să creadă
că am crescut petrecându-mi verile cu familia Kennedy etc.
Mulţumesc.
Pentru ce?
Pentru că eşti tu.
Ei bine...
... ăsta sunt.
Da, ăsta eşti.
- Salut! - Bună!
Am verificat poziţia constelaţiei Cefeu de trei ori. Am citit textul vrăjii.
Planta asta tâmpită ar trebui să aibă deja câţiva metri.
Ce e?
Ce s-a întâmplat între tine şi Kady? Eraţi de nedespărţit.
A trecut de Probe, a trecut testele lui Mayakovsky, apoi...
Nu mi-a spus ce urma să facă.
Nu te înţeleg. Te comporţi de parcă ai fi un mare gagicar,
dar iubita ta dispare, şi tu habar n-ai unde este.
Dacă o vezi, zi-i că-mi datorează 20 de dolari.
- Te pot ajuta cu ceva? - Ce vrei?
Nu cu tine vorbeam.
- Salut, Mike! - Scuze. M-am rătăcit.
Îmi puteţi spune încotro e Bordeiul?
Da, e...
Dumnezeule! Eşti bine?
Ajutor! Să ne ajute cineva!
Pregăteşte o transfuzie. Încălzeşte pietrele Reidlinger.
- Puteţi vindeca rana? - E adâncă, dar se poate.
- Avem nevoie de armă. Quentin. - Am nevoie de cuţit ca să ştiu.
- Da, ştiu. - Ce ştii?
Găseşte-l. Imediat!
Mike e iubitul lui Eliot.
A încercat să mă omoare înainte să intervină Penny.
- Să aibă asta legătură cu Bestia? - Ce legătură să aibă?
Ar fi mai logic decât să încerce un necunoscut să mă ucidă.
Sunt prea multe posibilităţi acum.
O să-l întrebăm pe dl McCormick când îl găsim.
Quentin!
Penny e bine?
E pe masa de operaţii. Nu ştiu.
Tocmai am aflat. Toată lumea e terifiată.
Ţi-aş fi zis, dar Fogg nu ne lasă să părăsim clădirea până când...
- Până o să-l găsească pe Mike. - L-au găsit.
Profesorii l-au găsit încercând să deschidă un portal
lângă arena de Welters.
Unde îl duc?
Ai mai fost vreodată în încăperea asta?
A fost concepută la începutul secolului,
pentru nişte experimente extrem de delicate.
Mecanismele din ziduri împiedică vrăjile. E o cameră curată.
N-a fost concepută cu acest scop, dar o să ne ajute.
- Unde-i arma pe care ai folosit-o? - Nu ştiu!
Ţintele tale erau Penny şi Quentin?
Eram în Brooklyn!
Apoi, m-am trezit aici. Nu ştiu!
- Dle profesor... - Decan!
Henry, ascultă-mă!
Bine. Uite cum stă treaba...
Mă cunoşti, nu? Am fost student aici timp de trei ani.
- Ştii că n-aş putea face asta. - Ştiu că ai făcut-o!
Nu! Nu puteţi intra!
- Ce-a zis? - Nimic util.
- Îl laşi înăuntru? - N-o să-i dau drumul.
E inuman.
Infracţiunile magice implică anumite proceduri.
Avem un sistem juridic. Ne vor trimite un reprezentant.
- Ce-o să-i facă? - Au infrastructura necesară.
Dar depinde de pedeapsa pe care o va primi.
- De ce? - Dacă Penny trăieşte...
- E clar că era sub controlul altcuiva. - Ochii lui arătau ciudat.
- De parcă n-ar fi fost om. E posibil... - Am luat toate variantele în calcul.
Vrajă executată prost, sosie, o influenţă străină în mintea lui.
Dar există posibilitatea ca el să fi făcut asta intenţionat.
Bună dimineaţa!
Mi-ar prinde bine nişte analgezice.
Operaţia a fost o mare reuşită. Rănile s-au închis.
Ai nevoie de una-două săptămâni de... Nu eşti pregătit să te ridici din pat.
Am fost înjunghiat, femeie. O să-l găsesc pe nemernicul care...
Cheam-o pe prof. Lipson!
Ce naiba?!
Se răspândeşte prea repede ca să fie infecţie.
Rana e blestemată. Nu ştiu ce e, dar creşte sub piele.
Norocul lui că nu e lângă vreun organ vital. Ţesutul necrozat...
- Necrozat? - Celule moarte din ţesut.
- Dacă ating ceva important... - Există leac?
În lipsa cuţitului, habar n-am ce-i de făcut.
- Urăsc magia. - De ce pe noi?
Înţeleg de ce te-a atacat pe tine. Îmi vine să te înjunghii mereu.
N-a fost o glumă.
Realizezi că eu eram la capătul cuţitului înainte să sari în faţa lui?
Asemenea unui Wookiee, îţi sunt dator pe viaţă.
Adu-mi un cuţit! Te înjunghii acum.
- Mă tot gândesc la... - Bestie.
- E logic. - Cu toate astea, e ilogic.
Dobitocul de Mike nu e din Fillory.
Vrei să... sun pe cineva? Părinţi, fraţi,
ofiţerul de probaţiune?
Nu-i nevoie.
Nu, Quentin. Dacă i-ar fi păsat, ar fi fost aici.
- Fără vizitatori. - Două minute...
Ce-ar trebui să auzi ca să te simţi mai bine?
N-am venit să mă simt bine.
Te rog!
Trebuia să ies la întâlnire aseară.
M-am gătit.
Îmi pare rău.
Nu-mi amintesc să fi făcut lucrurile de care sunt acuzat.
Ai uitat totul.
Erai conştient când ne-am cunoscut?
Nu, nu vreau să cumpăr o Biblie.
Din ce adăpost ai făcut parte?
Ţi-am recunoscut tatuajele. Le văd mai des decât crezi în locul ăsta.
Eşti un vrăjitor renegat?
Nu, am fost instruit în mod tradiţional.
Există o şcoală specială numită Brakebills.
Ai auzit de ea?
Da. M-am internat aici ca să scot magia din viaţa mea.
Crezi că magia e un viciu toxic,
atât de toxic, încât să vii la dezintoxicare. Dar nu este.
Magia nu-i ca heroina, Julia. E un dar.
Dumnezeule! Nu spune "dar de la Dumnezeu".
Nu sunt tipul de lângă YMCA, care urlă la oameni să se căiască.
Atunci, ce eşti, Richard?
Ceea ce noi numim magie reprezintă un set de unelte
rămase în urma Creaţiei. Gândeşte-te bine.
Puterea de a schimba realitatea, de a face orice din nimic.
Dumnezeu n-o să se supere că i-am atins uneltele fără voia Lui?
Dumnezeu... Zeii, de fapt,
nu fac nimic accidental.
- Uneltele au fost lăsate pentru noi. - Am înţeles.
Dar nu e obligatoriu să pui preţ pe spusele mele.
Convinge-te singură.
Te rog!
Nu-mi poţi face asta la infinit!
Penny!
E o simplă durere de cap.
Ţi-am adus temele.
- De ce? - Bună întrebare!
Dacă eram în locul tău, m-aş fi bucurat să discut cu cineva din exterior.
Cum Kady nu-i aici...
- Ai venit aici din milă. - Nu.
Da, oarecum.
A avut treabă în altă parte. Sunt bine.
- Minunat! - Sunt bine.
Am zis că e minunat.
Te înţeleg. Cei mai mulţi oameni tind să ne dezamăgească.
Fii pregătită să dispari cât mai repede posibil.
Dacă umbli cu vreun ratat obsedat de cărţile pentru copii,
care nu-ţi acordă atenţia cuvenită, vezi-ţi de drum.
Eşti bine?
Te pot ajuta cu ceva?
Vrei să mă ajuţi? Du-te în camera mea
şi adu-mi punga cu pastile ascunse sub biroul meu.
- Ce fel de pastile? - Sunt un călător bizar.
Aud voci, aşa că iau multe pastile, ca să nu le mai aud urletele.
- Penny... - Alice, n-am nevoie să mă judeci.
Penny, cască ochii!
Nu-i a bună.
Să-l cheme cineva pe Quentin. Acum!
- Nu mi-am imaginat asta. - E din a patra carte din seria Fillory.
Le-am citit ca să mă documentez.
Jane era singură în Fillory pentru prima dată
când a fost atacată de un asasin lorian.
- Lorian? - Antagoniştii.
Sunt dintr-un regat învecinat. E foarte interesant.
Fillory e atât numele întregii lumi, cât şi numele unui stat suveran.
Quentin, te rog să te concentrezi.
Desigur.
Lorianul a înjunghiat-o pe Jane cu un pumnal Virgo.
Din răni i-au crescut trandafiri agăţători.
Asta pare versiunea mai scârboasă a acelui eveniment.
Mierarul i-a purtat de grijă lui Jane.
- Mierarul? - Da. Un urs vorbitor.
Iisuse!
Mierarul a spus că planta va creşte până îi va opri inima,
dar Jane a supravieţuit.
Penny, ştiu cum să te fac bine.
- Ăla e un turban? - Nu, e părul tău.
Nu sunt tocmai as în materie de cusut.
Cum mă poate ajuta o păpuşă voodoo?
În cărţi, Jane are mereu la ea o păpuşă care seamănă leit cu ea.
Au înţeles că blestemul pumnalului Virgo ar fi putea fi pasat păpuşii.
Ardem păpuşa?
Ce mai scrie în cărţile alea tâmpite?
Henry...
E de bun-simţ să-ţi faci cunoscută prezenţa în compania orbilor.
Ochelarii îmi arată vag conturul tău.
Am fost crescută de lupi o vreme.
Cuţitul cu care a fost înjunghiat Penny e din Fillory.
Se numeşte pumnal Virgo.
- Eşti familiarizată cu acest termen? - Da. E o premieră.
Trebuia să mă fi chemat mult mai devreme.
Quentin e cel mai expus. Dar, dacă moare Penny...
Asta e încurcătura ta, Eliza.
Îndreaptă situaţia.
Apoi, stai cât mai departe de universitatea mea.
M-ai înţeles?
Dle Coldwater, n-am foarte mult timp la dispoziţie.
E mâna Bestiei, nu? E din Fillory, o lume adevărată.
Sigur că Fillory există. Ştii asta de când erai mic. De asta eşti aici.
Dar Bestia nu există în cărţi.
Cărţile descriu Fillory ca pentru copii. Adevărata lume e mai bizară.
Da. E plină de monştri psihopaţi care caută să mă omoare!
Vrei să ştii ce vrea Bestia? Îţi spun exact!
Vrea să controleze toate uşile care duc spre Fillory.
Poate crede că tu poţi găsi una dintre uşi.
- Nu sunt călător. - Există mai multe căi.
Ţi-am dat o carte despre asta. "Dincolo de Fillory", volumul 6.
- Ţi-am zis că am pierdut-o. - Ceva pierdut nu poate fi găsit?
Stai! Ce facem cu Penny? Trebuie să-l ajutăm.
Trebuie să citeşti printre rânduri, Quentin.
Păpuşa lui Jane nu era specială deoarece arăta ca Jane.
Era specială datorită locului din care era.
Jane a primit-o de la mama ei, înainte ca aceasta să moară.
Atât a luat cu ea în Fillory.
Era singurul lucru care îi amintea de viaţa ei pe Pământ.
Era cel mai de preţ lucru al ei.
Lucrurile pe care le iubim pot fi la fel de importante pentru noi ca viaţa.
Prin urmare, blestemul a acceptat păpuşa
pe post de sacrificiu potrivit în locul inimii lui Jane.
Ştiu că ai multe întrebări. Vorbim după ce îţi salvezi amicul.
Am aflat cum putem să rupem blestemul. Îmi trebuie... Penny!
Nesuferitule, care e lucrul tău cel mai de preţ?
E inconştient de vreo 20 de minute.
Atunci, e prea târziu.
Te implor şi mi te dedic,
te stărui şi promit să mă las în voia ta,
zeiţă a grânelor, cu rugămintea să mă ridici deasupra plevei.
Amin!
- De unde să ştim ce e important? - Penny n-are prea multe lucruri.
Le luăm pe rând.
Poze. Poate, o poză din copilăria lui, cu familia lui.
- Nu i-a pomenit niciodată. - Nu înseamnă că nu-i iubeşte.
Penny nu e tocmai sentimental.
Poate că se străduieşte să ascundă asta. Cu toţii suntem sentimentali.
- Te vezi în el. - Ba tu faci asta.
- Ar putea fi clovn la circ. - Q., am găsit ce trebuia.
Crezi că adderallul e lucrul lui cel mai de preţ?
Dacă pastilele m-ar scăpa de vocile care mă instigă la rele,
aş pune mare preţ pe ele.
Poate să facă rost de altele. Sunt fungibile.
Tu eşti fungibil. Care-i lucrul tău cel mai de preţ?
Nu vrei să împarţi spaţiul cu mine, dar îmi pui întrebări personale?
Al tău care este?
O cuvertură pe care mi-a făcut-o bunica atunci când eram mică.
Are multe pisici pe ea.
"Dincolo de Fillory", volumul întâi, ediţia princeps.
Am muncit toată vara, în clasa a opta, ca s-o cumpăr.
- Previzibil, ştiu. - Nu-i rău să fii previzibil, Quentin.
Ce spui de asta?
Un ambalaj?
E de la Brakebills Sud. Acolo a văzut-o ultima dată pe Kady.
Quentin, nu cred că lui Penny îi pasă de faptul că ea a dispărut.
Crede-mă, îi pasă.
- Ce anume mi-ai dat? - Ţi-a fost de folos?
N-am simţit că fac o vrajă, ci că mi s-a făcut o vrajă.
Pentru că era o rugăciune, nu o vrajă.
- Rugăciune către cine? - O zeiţă a agriculturii.
Amicală, simplă. E timidă. Norocul tău că ţi-a răspuns la rugăciune...
E ca şi cum aş fi atins un cablu descoperit.
- N-am mai simţit atâta energie. - A fost bine.
Mi s-a părut periculos.
Compari magia cu drogurile deoarece oamenii care te-au instruit
se comportă ca traficanţii de droguri. Ei cumpără şi vând vrăjile.
Luptă şi se vând pentru ele.
Dar asta nu e singura cale de a trăi.
E singura cale pe care am văzut-o.
Sunt un magician foarte priceput, dar fac asta.
Există oameni buni pe lume, Julia.
Oameni care încearcă să facă lumea asta un loc mai bun.
Poţi să le iei exemplul, poţi fi traficantă de vrăji,
poţi rămâne aici, irosindu-ţi viaţa.
Alegerea îţi aparţine.
Dacă îţi dau ceva,
ai putea să duci acel ceva la Brakebills?
Nu te obosi să joci teatru.
Chiar şi cu barierele astea, te citesc ca pe o carte.
N-aş putea visa să te păcălesc. Am visuri mult mai măreţe.
Ai fost inspirat să discuţi cu cineva din afara barierelor din campus.
Un absolvent cu cheia campusului,
atrăgător pentru anumiţi ochi.
- N-o să-ţi iasă data viitoare. - N-o să existe o dată viitoare.
Nu te poţi ascunde la infinit în Fillory.
Încuie câte uşi vrei. O să existe mereu o uşă către Fillory la nevoie.
Nu s-a schimbat nimic.
Ai rămas aceeaşi Jane Chatwin, aceeaşi fetiţă hotărâtă.
Ştii că n-am vrut asta. Mi-ai forţat mâna.
Aş vrea să se poată altfel.
Am ales pumnalul Virgo pentru tine, Jane.
O doză mică de nostalgie.
Penny o să supravieţuiască, iar marioneta asta a ta
o să plece mâine-dimineaţă spre o închisoare salvadoriană.
- Ţi-ai irosit timpul. - Pot scăpa de aici oricând.
Dacă poţi pleca, ce mai aştepţi?
Te-am aşteptat pe tine.
Dumnezeule! Stai!
Dle decan Fogg...
Ce ne facem?
Nu ştiu.
Nu vreau să aud asta!
Eliza e moartă.
Când se întoarce Bestia, ce facem?
Doar ea îmi putea oferi răspunsuri.
Nu există răspunsuri, Quentin.
Deoarece habar n-avem de ceea ce urmează să se întâmple.
Cel mai plauzibil sfârşit,
mai ales acum, că s-a descotorosit de Eliza,
implică moartea ta,
a prietenilor tăi,
a tuturor, o moarte foarte sângeroasă.
Iar toate astea
vor fi fost în zadar.
Eşti bine?
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria I Sfârşitul episodului 8
Subtitrare: Retail