Din episoadele anterioare...
- Unde sunt? - La Universitatea Brakebills.
Ţi s-a oferit şansa să dai examen de admitere aici.
- Din păcate, ai picat testul scris. - Îl mai pot da o dată?
Auzeam o voce. Vocile celorlalţi nu sunt tocmai clare,
dar pe a lui o auzeam clar ca lumina zilei.
- Ai auzit Bestia? - Am fost păcălit.
Eu sunt Stanley, mentorul tău.
Călătorii sunt rari.
- Unde suntem? - În Răscrucea Lumilor.
Locul dintre toate locurile.
Viaţa prietenului meu e în pericol. Trebuie să vorbim despre Joe.
Despre Joe? Îl iubesc pe Joe.
- Ai fost în Răscrucea Lumilor? - Cu ce vă pot ajuta?
Încercăm să depăşim graniţele imposibilului în magie.
Nu ştim magicieni mai buni decât noi.
Silver poate zbura până pe Lună. Menolly e pe moarte.
Bender are gânduri suicidare în fiecare zi.
- Încercaţi să... - Aducem un zeu pe lumea asta.
Sunt membră a Ordinului, bibliotecarii din Răscrucea Lumilor,
cea mai mare sursă de informaţii.
- Am găsit-o. - "Martin"?
Scrie ceva de Bestie?
Revino la partea în care te-ai întors când ei se călăreau.
- Făceam o vrajă. - Nu vă judec.
- Ţi-am salvat viaţa. - Ştiu o posibilă soluţie, o armă.
Dacă o găsim, am putea s-o folosim ca să omorâm Bestia.
El! Iisuse!
- E 11:00 dimineaţa. - Vă ascult.
Martin e disperat din cauză că Plover a aflat cum să se schimbe fizic,
asta făcându-l capabil să facă numeroase vrăji noi,
deci avea să-l poată urmări pe Martin în Fillory.
Da. Martin a aflat de un pumnal fermecat, Leul.
"Suficient de puternic încât să taie materialul magic."
Puteai omorî un zeu cu el, un magician mutant, devenit invincibil.
- Acelaşi tip a făcut pumnalul Virgo. - Îl iubesc pe tipul ăla.
Martin l-a găsit pe săbier, i-a cerut să-i facă pumnalul, iar tipul i-a zis...
"Da, îl pot făuri."
Ce-a urmat?
- Aşa se termină textul. - Nu s-a întâmplat nimic.
Dacă Martin ar fi omorât Bestia, am mai fi vorbit despre asta?
Da, dar ar mai fi ceva.
"Bietul Martin nu ştia că nu va reuşi să pună mâna pe pumnal,"
"care a rămas ascuns decenii întregi." Deci e posibil să-l putem găsi.
În Fillory, locul în care sălăşluieşte Bestia.
În concluzie, la naiba cu asta!
Mi-a venit o idee nebună.
Dacă Plover vrea nasturele, de ce nu i-l oferim?
- Nu cred că-i un plan foarte bun. - E un plan al naibii de prost.
Nu ştiu ce să zic. Golanii din Răscrucea Lumilor lucrează pentru Bestie.
Ce-ar fi să le dăm lor nasturele, satisfăcând astfel dorinţa Bestiei?
Prin urmare, n-am mai fi periculoşi. Ne-ar lăsa în pace.
Da, fiindcă ideea de a-i oferi cheia multiversului este...
- Minunată idee... - Mai bine aşa decât să fim evisceraţi.
Vorbeşte în numele tău.
Dacă e obsedat să blocheze accesul în Fillory, eu rămân pe lista lui.
Te poţi ascunde oriunde în Univers.
Noi, restul, nu avem posibilitatea asta.
Aşa că hai să nu ignorăm singura noastră idee decentă.
Terminaţi!
Asta ne afectează pe toţi. Cei dispuşi să bată palma cu Bestia...
Îmi pare rău. E decizia corectă.
Încă pari îmbufnat din cauza asta.
Normal. Penny lipseşte de o săptămână.
Adică o oră în Răscrucea Lumilor.
Nu înseamnă nimic. Dacă o să ne iasă?
Dacă ne iese, Bestia ne lasă în pace. Minunat.
Eşti supărat fiindcă-i posibil să nu ajungi în Fillory.
Nu, ar fi absurd.
- Quentin. - De ce aş vrea să merg?
Demonul pedofil care a scris cărţile mele preferate e acolo,
aşteptând să ne omoare.
Haide! Am întârziat la curs.
Dumnezeule!
Te rog, trezeşte-te!
Margo, ce s-a întâmplat?
Trebuia să te fi ascultat, Q.
Voi chiar credeţi că vă ascundeţi, nu?
Somn uşor, Quentin Coldwater!
MAGICIENII
Seria I Episodul 11
Nu mai facem vraja asta blestemată!
- Eşti bine? - Doamne!
Da. Sunt doar puţin zdruncinată.
- Nu-mi place moartea. - Nu mai spune...
Tu eşti Margo. Eşti fabuloasă.
Te afli sunt influenţa unei vrăji a probabilităţilor.
- Chiar sunt fabuloasă, nu? - Da.
Tu ce-ai păţit?
Bestia mi-a rupt capul în Răscrucea Lumilor.
- Nu-mi pot negocia libertatea. - E clar o pistă moartă.
Urăsc să spun "v-am zis eu", dar ştiţi ceva?
Ba chiar nu urăsc asta.
A fost ultima încercare. S-a terminat.
Nu învăţăm nimic din asta.
Orice am face, Bestia vine aici săptămâna viitoare.
N-am murit cu toţii când am mers în Fillory.
Nu. Totul a devenit alb. Nu-i neapărat mai bine.
- Sunt de acord cu Quentin. - Fiindcă-ţi face sex oral.
Din opt încercări, în şapte am murit, iar una a fost neclară.
Gândiţi-vă. Nu cred că avem de ales.
Greşit. Eu aleg să plec dracului de lângă voi.
Salutare, prieten vechi! A trecut ceva timp.
Spune că ţi-am lipsit măcar puţin.
Du-te dracului!
Voi fi direct. Vei veni la mine.
Fie o faci acum, fie o faci când nebunia te va lăsa fără tot ce ai,
fiindcă intenţionez să fac foarte mult zgomot.
Uitaţi care-i treaba. Oamenii apelau la zei mai tot timpul,
cerându-le puterea necesară să facă lucruri la care noi nici nu visăm.
Ei sunt soluţia, ei sunt cea mai mare sursă de putere.
Sau, mă rog, erau. Marea întrebare este...
Unde dracu' sunt acum?
Exact. Nimeni n-a mai vorbit cu un zeu de secole întregi. Au dispărut.
Eu cred că putem reuşi să-i contactăm,
ca să le cerem să ne ajute cum o făceau cândva.
- E timpul, Richard. - Cum să-i contactăm?
Oamenii nu sunt singurii lor copii.
Există creaturi mai bătrâne, care ar putea şti mai multe.
Creaturi magice.
Vă referiţi la vampiri sau la unicorni?
Cred că unicornul este un mit, dar da.
Trebuie să înaintăm suficient de mult pe scara ierarhică,
pentru a găsi o creatură care să ţină minte vremurile bune de odinioară.
Există o varietate de asemenea creaturi aici, în oraş.
- Da, fiindcă vor să ne folosească. - Zici bine.
Majoritatea nu ştiu decât să mănânce şi cum să se ascundă,
dar e un adevărat lanţ trofic. Începem de jos.
Urcăm până găsim pe cineva care să ne ajute să ajungem la ei.
- De cât timp vă preocupă asta? - De ceva timp.
Nu vă pot minţi. Ne-a fost greu.
Bender, arată-le.
Majoritatea sunt lipitori, drogaţi inutili,
dar uneori te pot trimite pe o pistă bună.
După ce-ţi umplu capul cu prostii timp de 12 ore.
Mai toate pistele s-au dovedit inutile,
dar cred că acum avem un as în mânecă.
- Julia. - Poftim?
Să ştii că rugăciunea pe care ţi-am dat-o n-are efect pentru oricine.
De fapt, numai la tine a avut efect.
- Nu înţeleg. - N-o să-ţi placă, dar te-am testat.
De ce?
Nu sunt religioasă, nu sunt nimic.
Nu ştim de ce sunt unii oameni în graţia zeilor.
Nu există explicaţie logică.
Karma, ADN, noroc chior.
Dar tu eşti aleasa, Julia.
Cred c-o să obţinem rezultate, dacă te trimitem la vânătoare.
Nu ştiu ce să zic. Penny s-a făcut bine înţeles.
Ce plănuiţi?
Nimic. Vorbeam despre posibilitatea ca toţi să murim
înainte să păşim în Fillory, deoarece Răscrucea Lumilor e plină de mercenari.
Pare să fie o problemă.
Ideea e că avem nevoie de vrăji puternice de luptă.
Dar sunt ilegale.
Glumesc cu tine. Mă bag.
Şi eu mă bag. Am auzit că-i ilegal.
Alice, ai un mesaj de la secretariat. Te-a căutat cineva.
Mamă, te rog, linişteşte-te! Nu te înţeleg.
Ce-ai făcut?
Îmi pare nespus de rău.
Trebuie să închid. Te sun cât de repede pot.
E vorba despre Joe.
S-a sinucis.
- Poftim? - Trebuie să discut cu Penny.
Mama mi-a zis că auzea voci şi că era din ce în ce mai grav.
Şi că vocile îl ameninţau.
E călător. Era călător. M-am gândit că...
Ştiu ce-a păţit prietenul ei.
- E mâna Bestiei. - Rahat!
Am situaţia sub control.
Ar trebui să iei în calcul posibilitatea că v-a luat la ţintă.
- Eşti ca un nasture mobil. - Crezi că nu ştiu deja?
Scuze. Trebuie să plec.
Penny, unde o să te duci?
- Putem găsi o cale să te ajutăm. - Trebuie să discut cu cineva.
Stanley, omule, eşti acasă?
Penny! Chiar mă întrebam când aveai să vii.
- Şi tu l-ai auzit? - Ştie absolut totul despre mine.
Ştie adresa fiului meu, mi-a descris toţi pistruii nepoatei mele.
Ne-a luat la ţintă fiindcă-l putem auzi, fiindcă putem călători.
Vrea să închidă toate drumurile către fortăreaţa lui.
Nu mai spune... Eu nu vreau să merg nici într-un stat democrat,
darămite în alte lumi...
Ce facem?
Am un plan şi n-are cum să mă oprească.
Da? Care-i planul?
Fii atent şi ai încredere în mine.
N-o să mă mai aibă cu nimic la mână.
Nu mă poate obliga să fac nimic.
De unde ai astea? Sunt din al Doilea Război Mondial?
Am găsit asta într-un sertar încuiat din biroul lui Sunderland.
Nu ştiu foarte bine japoneză, dar cred că scrie "magic misairu".
Proiectil magic?
Asta-i o vrajă desprinsă din Dungeons & Dragons. Bine.
Vreţi să... La o parte!
Nu faci bine vraja Popper 43.
- Armele ar fi bune? - Poftim?
Nu! Trebuie să respectăm Prima Directivă.
Fillory e o societate pură, neindustrializată. Nu poţi...
Da, e o lume pură, cucerită de un mutant cu înclinaţii pedofile.
Corect, dar Fillory nu e de vină.
Minunat. O ardem ca băştinaşii.
Pe o scară de la unu la zece, cât de abil eşti cu sabia, Quentin?
- Trebuia să fi mers. - Trebuia, dacă, parcă...
Cu toţii am mai făcut vrăji de luptă, nu?
La un moment dat...
- Eliot, ai... - Am sucit gâtul lui Mike?
Şi a fost şocant de uşor. N-am ce explicaţii să-ţi dau.
În cazul meu, a ieşit brusc din minte.
Unde ai învăţat-o?
Ştiu cu cine trebuie să vorbim.
Penny, oare o voi omorî pe fata din temniţă în seara asta?
Quentin.
Nu. Indiferent despre ce ar fi vorba, răspunsul e nu!
Avem nevoie să ne ajuţi.
Încercăm s-o găsim pe fosta ta iubită.
Penny, te rugăm. Ştim că e neplăcut, dar e foarte important.
E ciudat să fac o vrajă în oglindă aici.
- Concentrează-te! - Nu merge!
E o magiciană bună şi nu vrea să fie găsită.
- Penny, ştiu că nu vrei s-o găseşti... - Reflexia se schimbă.
- Cu plăcere. - Penny!
Hai cu noi!
Ştiu locul ăsta.
E apartamentul Juliei.
Rahat!
Bună!
Putem intra?
Julia nu-i aici. O să fie plecată câteva ore.
Am venit să vorbim cu tine.
Bine.
Te rog! Te rog, oferă-i ce vrea!
Cred că e o idee incredibil de proastă.
Nu lupţi cu un adversar mai puternic acasă la el.
Ştim. Avem un plan pentru Bestie, însă trebuie să putem ajunge la el.
Să spunem că-i mare probabilitatea să fii jefuit în Răscrucea Lumilor.
Îmi pare rău. Nu vă pot învăţa vraja.
Majoritatea oamenilor nu pot face vrăji de luptă decât în nebunia momentului,
în situaţii cum ar fi cea a unui copil prins sub maşină.
- Dar tu le poţi face oricând. - Da. Am studiat ani la rând.
- Fă-ne un rezumat. - Bine.
Meditaţi în fiecare zi, timp de un deceniu.
Vrăjile merg numai dacă folosiţi doar energie pură.
Minunat! Suntem blocaţi cu scula-n mână.
Există o abordare folosită de vrăjitorii renegaţi,
dar nu v-aş recomanda asta.
Bine. Ne-ai captat atenţia.
- Sângerează uşor biata fată. - La dracu'!
Abia am atins-o.
Ascultă...
Ia zi-mi, cum se simte? Mă refer la Julia.
După ce a făcut ce-a făcut, ce-ţi mai pasă?
Nu-i treaba ta.
Nu aşa merg lucrurile.
Nu încetezi să ţii la o persoană de îndată ce acea persoană greşeşte.
Aşa că recunoaşte că vrei să ştii ce face Penny.
Bine, fie. Julia e bine.
E chiar foarte bine.
Avem un proiect care ar putea ajuta multă lume. Totul e bine.
E rândul tău.
Se simte bine?
Da, e mai indispus decât de obicei.
Ştii cum e Penny. Nu-l afectează nimic.
E ca blatodeele, care ar supravieţui unei ierni nucleare.
- Poţi pune capăt suferinţei. - Taci!
Pune-i capăt.
Taci! Taci dracului!
- Termină! - Te rog, ajută-mă!
Ar trebui să-i mulţumeşti lui Alice Quinn. Ea te-a găsit.
Ţine-mi morală şi pleacă.
Am luat şi eu o supradoză. Chiar de două ori,
dacă pui la socoteală abuzul de prozac care mi-a provocat dischinezie tardivă.
Dar atunci a fost un accident.
Supradoza de crack a fost pe bune.
Ai fumat cocaină crack?
Am făcut lucruri care te-ar face să te ascunzi sub păturică.
Zi-mi care-i treaba.
O voce din altă lume s-a îndrăgostit de călători.
- Deci e un atac. - Asta da, descriere blândă.
Pui asta la baza gâtului.
Blochează fluxul de sânge spre cap, ca un baraj.
- Nu puteai să-mi spui mai devreme? - Nu-i o soluţie aprobată.
Scade capacitatea minţii de a se apăra singură.
E o soluţie temporară, până găsim un regim mai strict.
N-am timp de aşa ceva.
Penny, n-o să ai niciodată un cămin.
N-o să ai niciodată o familie adevărată.
Talentele tale te vor priva de asta încontinuu.
Când unui om îi pasă îndeajuns, încât să se ofere să te ajute,
nu mai fi nesuferit
şi acceptă-i ajutorul cât există bunăvoinţă.
Ne vărsăm amarul într-o sticlă. La propriu.
Kady a spus să nu le folosim pentru intervale mai mari de trei ore.
Spune că ne suprasolicită trupul.
Când ne revin trăirile, sunt prea intense.
Da, da, soluţia nu-i în sticlă.
Între timp, o putem arde ca Spock, cu vrăji de luptă.
- Nu-mi place. - E compromisul perfect.
N-am zis că n-o s-o fac. Am zis că nu-mi place ideea.
Arăţi...
Chipeş... pentru un om care tocmai a făcut infarct?
Ce pot spune? Am gene bune.
Ce sunt alea?
Ce-ţi pasă? Credeam că te-ai săturat de noi.
M-am răzgândit.
Merg în Fillory cu o singură condiţie.
Fata din temniţă?
- Da, o s-o eliberăm. - S-a făcut.
Nu pare genul de loc în care să fie oameni cu informaţii utile.
Tipul ăsta-i de când lumea.
Trebuie să începem de undeva. Cine ştie de unde sare iepurele?
Fetelor! V-a trimis agenţia?
- Tu eşti Bjorn? - Am cerut blonde.
Ştim de tine de la o fată concediată de la banca de sânge de pe strada 67.
Pare-se că nu fura pentru ea.
Tracy m-a dat în gât? Ce i-aţi oferit?
Sinceră să fiu, 20 de dolari. Nu cred c-a fost iubire adevărată.
Ce vreţi? Sunt ocupat.
- Avem câteva întrebări pentru tine. - Te plătim.
20 de dolari, scârbă bogătană?
A cui e?
A mea. E cel mai curat lucru din încăperea asta.
Vrem să cerem ajutorul unui zeu.
Al unui zeu? Un zeu adevărat?
Nimeni nu mai face asta, scumpo. Dumnezeu e în tine.
- Să mergem! Ţi-am zis... - V-am răspuns.
- Hai, dă-mi-o! - Zi-mi un nume.
Numele unei creaturi ca tine.
E jignitor. Sunt fiinţă umană.
Nu formăm un club.
Cu toţii sunt îngrozitori. Spiriduşii sunt jigodii, vârcolacii sunt violatori.
Cameleonii au plecat spre vest în anii '50.
Mersi pentru comentariul ăsta colorat. Vrei asta? Zi-mi un nume.
Bine, ştiu un nume.
Arată oarecum drăguţ.
Presupun că ritualul vulcanian Kolinahr e similar.
Îmi place puloverul tău.
Asta se vrea a fi o insultă?
Nu. Îmi place puloverul tău.
N-avea rost să ascund asta.
În cazul ăsta, mergem să facem prăpăd?
- Da. - Categoric da.
Nu uita, dacă e o lamia, are mari puteri parapsihice.
Da.
Ce vrei să spui? Nu ţi-am spus absolut nimic.
Cine naiba te crezi? Vreau 25 de cenţi.
Bună! Piţigoi!
Mamă?
Mă bucur enorm să te văd.
Îmi pare nespus de rău.
Scumpo, mi-ai lipsit tare mult.
Kady, dă-te-n spate. Nu-i mama ta.
Nu sunt idioată, Julia.
Julia. Te iert.
- Ştiu ce eşti. - Încerc să fiu mărinimoasă.
Amândouă aveţi nevoie de mine.
Mama e moartă, jigodie. Las-o moartă!
Dacă-mi poţi citi gândurile, ştii că avem cuţite în buzunar,
cuţite cu lamă de aur şi argint şi trecute prin sânge de rechin.
Iisuse, aţi cam exagerat!
Nu ştiam în care legende să ne încredem.
- Urăsc fetele cu facultate. - Zi-ne ce vrem să auzim.
Şi te scap de ea.
Poftim? Credeţi că vă pot ajuta?
Uitaţi-vă în jur! Uitaţi-vă la mine!
Lamiile preamăreau o zeiţă.
Poate înainte să descoperim focul.
Vrem să apelăm la ea.
Ce drăguţ!
Dar nu vreţi asta.
Ştiu ce vreţi cu adevărat.
Să fiţi împăcate cu voi.
Cum erai tu în ziua în care te-ai rupt în două,
ai urcat în lift şi ai pierdut totul.
Gura!
- Îţi pot satisface dorinţa. - Ieşi din capul meu!
Bine. V-o zic pe şleau.
E moartă.
Cu toţii sunt morţi.
Invocaţi-i cât vreţi pe zei.
N-are cine să vă audă.
Să mergem! Haide!
În concluzie, "Dumnezeu e mort" pare să fie adevărul pentru mulţi.
- Nu accept asta. - Lamia părea sigură pe ea.
Vorbim despre un monstru înfometat, care trăia în mizerie.
Zeii au abandonat-o. Asta nu înseamnă c-au dispărut.
Mai ai vreo pistă?
Încă nu.
- Atunci, ce facem acum? - Nu ştiu, Julia.
Ce vrei să spun? Că mă dau bătut?
"Uitaţi de eforturile de a face lumea mai bună"? Nu. Continuăm.
Eu o să continui. Voi faceţi ce vreţi.
Nu plec nicăieri.
Doar e casa mea.
Sângerezi puţin.
Asta explică durerea arzătoare.
E o chestie pentru călători?
Blochează vocile.
- E mai bine decât să tragi pe nas. - Nu cu mult.
A fost un succes categoric.
- Păcat că trebuie să le punem înapoi. - De acord. Sentimentele sunt oribile.
- Haideţi să scăpăm de-o grijă. - Bine zici. Până la fund!
Quentin, ştii că te iubesc.
Te iubesc din toată inima. Ştii asta, nu?
Da. Simt că sunt singur-singurel.
De ce nu mai suntem prieteni, El?
Suntem cei mai buni prieteni.
Putem fi puţin sinceri unul cu celălalt, te rog?
Sincer să fiu, nu vreau.
Nu-ţi pasă de mine.
Vorbeşti prostii.
Mergem în Fillory ca să salvăm totul.
Totul o să fie bine, ca înainte, sau chiar mai bine.
Ţine pasul. E al treilea pahar al lui tati, Bambi.
Iisuse!
- Capul meu! - N-am putut să dorm.
- Sticluţele au fost o idee proastă. - Urăsc totul. Urăsc aerul.
Ai fost diagnosticat cu depresie.
- N-ar trebui să te întristăm. Rişti... - Să mă sinucid?
Sunt sigur că Plover m-ar omorî înainte să apuc.
Ar trebui să căutăm să stăpânim vrăjile fără sticluţe.
- Tu sigur ai putea. - Mă refer la toţi.
Nu toţi suntem ca tine, Alice.
Eşti mahmur. Nu cred c-ai vrut să spui ce-a părut să spui.
Îmi pare rău. Dar simt uneori că nu auzi ce spui.
- Am zis c-ar trebui să încercăm... - Iată încă un exemplu.
Îmi dau silinţa cât de tare pot.
Bine.
Dacă nu eşti mort,
te ascult.
Fie ce-o fi. Sunt aici.
Vreau să fac bine.
Te rog...
Bună! Vin şi ceilalţi?
Încă învaţă. Tu ce faci?
- Încerc să scap de sticlă. - Şi eu. Ţi-a ieşit?
Încă nu.
Sticla aia de vin ştie că zilele-i sunt numărate.
Ia loc. Linişteşte-te.
Toţi războinicii din istorie au învăţat să facă asta.
Pun pariu că mulţi dintre ei erau vai de capul lor.
Putem reuşi.
Julia.
Nu sunt tocmai moartă, nu?
Nimic n-a fost irosit, Julia. Niciodată.
Totul a jucat un rol ca să te apropii mai tare de mine.
Găseşte-mă.
În apropierea podului
vei găsi un bărbat care m-a slujit timp de o mie de ani.
Du-i trei daruri. Îţi va arăta calea.
Apoi voi intra în viaţa ta, frumoasa mea fiică.
Vai de capul meu!
Sigur s-a clătinat. Nu?
- Bună! - Bună!
Ţi-am adus asta, în caz c-o vrei.
Încă nu.
Au trecut trei ore şi jumătate. Am întârziat.
A meritat.
Pentru viaţa pe cai mari.
Bine...
Mai ştii primăvara aia la poalele munţilor din Fillory?
Râul lui Chatwin.
Parcă uitaseşi cărţile.
Rupert era rănit, nu?
Apa i-a vindecat piciorul.
Crezi că există?
O parte din lucrurile bune trebuie să existe.
Măcar sper să existe.
De ce?
Fiindcă-i posibil să am probleme la ficat.
Apropo, am rămas fără vin.
Fie, mă duc eu.
Noroc!
Doamne, băieţi!
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Mersi că mi-ai reamintit că e acolo.
E rândul tău.
Poţi reuşi.
O să mergem în Fillory...
Dumnezeule!
Tu eşti Toto, iar tu eşti Dorothy.
Iar eu sunt păpuşile zburătoare.
Un pas.
- Suricate. Ba nu, zic prost. - Încă unul.
Cred c-a leşinat.
În sfârşit!
Vorbea despre râul lui Chatwin.
Hai să fim sinceri.
Eliot are probleme mai mari decât un picior rupt.
Aşa e, dar râul nu i-a vindecat doar piciorul lui Rupert.
L-a vindecat cu totul.
Pe de-a-ntregul.
Hai să-ţi zic care-i treaba cu tine, Q.
Tu chiar crezi în magie.
- La fel ca restul lumii. - Greşit.
Noi ştim că există, dar tu crezi în ea.
O iubeşti pur şi simplu.
Să ştii că eu n-am iubit niciodată nimic în felul ăsta.
Nu-i adevărat.
Poate că Fillory îl poate repara,
fiindcă are mari probleme şi nu pare să-i pese.
O să fie bine.
O să facem tot ce putem.
Îţi promit.
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria I Sfârşitul episodului 11
Subtitrare: Retail