Din episoadele anterioare...
Quentin...
Am omorât un zeu.
Zeii ca Ember au părinţi, idiotule.
Când suntem inofensivi, ne ignoră.
Dar, când devenim ostili, amputează.
Magia s-a dus.
Ce cauţi, pământeancă mică şi mojică?
Femeia şi fetiţa pe care le-ai furat.
Fen nu vine fiindcă v-au luat fiica.
A trebuit să te avertizez. Vin.
Acest contract iniţiază serviciile noastre în schimbul...
Muncă manuală şi magică nelimitată?
- Ai semnat contractul ăsta dement? - Da, e în ordine.
- Ai făcut asta pentru mine? - Spune-o! Cancer.
- Spune-i "cancer plus". - Cât mai am până mor?
Două sau trei săptămâni.
Am nevoie de ajutorul tău.
Dacă Penny e în Bibliotecă, poate fi spionul tău.
Dar pentru asta ar trebui să fie în viaţă.
S-a făcut!
Ca Niffin, ţi-ai făcut duşmani.
Am venit să te previn că unul dintre ei te caută.
Mreana. Ştie că eşti slabă. Ştie că eşti aici.
M-a violat. Fiul tău! M-a transformat într-un monstru.
Eşti o supravieţuitoare.
De ce m-aţi adus înapoi? Ştiu ce încerci să faci.
Nu e nicio dovadă de revenire a magiei.
Tot ce putem face e să acceptăm asta şi să ne continuăm studiile teoretice.
Toţi avem străfulgerări şi o putem face din nou, dar...
Cum?
Habar n-am.
Nu. Nimic. Nici n-a îngheţat, nici n-a fiert.
- La naiba! - E în ordine.
- Încă poţi face alte lucruri. - Q., nu pot să fac nimic real.
Parcă n-ar exista niciun tipar.
Nimic din ce facem n-o face mai puternică sau mai bună.
Parcă totul ar fi la întâmplare.
- Poate că a fost o greşeală. - Nu crezi sincer asta.
Dacă asta e doar un fel de mânjitură?
O amprentă lăsată de O.L.U. când mi-a dat înapoi Umbra mea,
dar nici măcar nu şi-a dat seama?
E ca o fărâmiţă de magie.
E o zeiţă. Ţi se pare genul care face lucruri accidentale?
L-ai cunoscut pe fiul ei?
Nu vreau să fiu insensibil.
Dar tot crezi că am asta, cumva, din cauza lui Reynard.
Nu ştiu de ce o ai. Dar n-ar trebui să eliminăm posibilitatea asta.
Ai avut... mai multe contacte cu zeii decât majoritatea.
E un mod mai drăguţ de a o spune.
Eu tot cred că e vorba de o întâmplare norocoasă.
Fie! Tot ne-ar putea duce la ceva.
Nu trebuie să încetăm să încercăm, Jules.
Ce cuvinte mari de la un tip care fuma ţigară de la ţigară
şi se uita non-stop la "Sub Pământ SRL" când am venit eu aici...
Tu m-ai înflăcărat. Mi-ai arătat că e o luptă de dat.
Acum sunt secundul oficial al orice s-ar dovedi că eşti.
Aşa că obişnuieşte-te cu asta.
Trezeşte-te, nenorocitule!
Ai fost la cercetaşi? Astea sunt foarte bune.
Nu e un moment bun s-o faci pe şmecheraşul.
Nu sunt un ucigaş,
dar sunt timpuri ciudate şi ai intrat prin efracţie în casa mea.
Sunt bibliotecar. Şi tu ne ignori cererile.
- Ai întârziat mult cu cartea aia. - Carte întârziată? Zău aşa...
Asta mi-e meseria.
Care e adevăratul interes al Bibliotecii?
Cărţile?
De ce îţi mai pasă?
Fiindcă ce naiba altceva mai e de făcut?
- Chestia aia... - Nu e treaba ta.
E vraja lui Mayakovsky, nu? Încerci să obţii curent?
E falsă! Nu face magie.
Dar sare în aer ca un laborator pentru metamfetamine.
L-ai cunoscut pe Mayakovsky?
I-aş recunoaşte vrăjile oriunde.
- Da, şi eu. Şi-ţi spun... - Toate astea sunt din vina lui!
Cu asta vrei să spui...
A făcut câteva baterii imune la apocalipsă,
apoi, a dezlănţuit apocalipsa asta peste toată lumea.
A rupt legăturile cu tagma, ne-a făcut felul, are magie, e liber.
Să-ţi zic eu la ce nu s-a gândit Mayakovsky...
La Creaturi. Ele sunt bine-mersi. Au magia în ADN.
Aşa am auzit.
Şi acum suntem victime sigure.
Slavă Domnului că am locul ăsta, fiindcă ei vin. Îţi garantez.
Karma e o scorpie fără milă.
- Îi omorâm pe toţi, băiete. - Dacă poţi.
Unii dintre ei arată exact ca noi.
Nu ţi-ai da seama că nu sunt umani.
MAGICIENII Seria III, episodul 1
Îmi place şorţuleţul.
Penny...
Ce naiba...
N-ar trebui să fii aici.
- N-ai timp de irosit. - Nu e irosit.
- Se poartă bine cu tine? - Totul e în ordine.
Nimic nu e în ordine.
Mă uit la tine. Măcar am asta.
Arăţi bine.
Abstinenţa la băutură şi celibatul forţat îmi fac bine.
Trebuie să te duci înapoi.
Mă gândeam la o partidă rapidă, în maşină.
Sună grozav, numai că n-am maşină şi...
Şi tu eşti pe moarte.
Merită.
Du-te!
Te iubesc.
Du-te!
- Nu avem fondurile ca să... - Atunci, va trebui să ne împrumutăm.
Îmi cer scuze, dar Tick are dreptate.
Scuzaţi-mă... Sire!
Maiestate!
Uite cum stă treaba... Nu există soluţie care să nu fie neplăcută,
aşa că înduraţi şi vă conformaţi.
Da.
- Trebuie să discutăm despre graniţe. - Grozav!
După masa de prânz.
Mulţumesc. Sunteţi liberi.
- Avem lucruri de discutat, dragă. - Minunat!
Nu cu tine. Cu măreaţa ta regină îndelung suferitoare.
Tu poţi să pleci. Margo, rămâi.
Lumbricus campestris.
Nu-mi spune... Pana unei ciori stângace?
Un fluture cu sindrom premenstrual, de data asta?
Spermă de broască-ţestoasă cu garnitură de rozmarin?
E un fel de râmă.
Se află în număr mare în pământul din jurul castelului.
Adună-le pe toate.
Bine.
Îmi place mult nesfârşita noastră paradă a capriciilor,
dar sunt niţeluş ocupată să fac ca ţara să nu moară de foame, aşa că...
Atunci, grăbeşte-te.
Ai lipsit prea mult.
Da?
Am crezut că...
Acolo trebuie să te mişti rapid.
De câte ori pleci din filiala asta şi te duci undeva
unde timpul curge în mod normal şi progresează...
Progresează şi supercancerul meu, ştiu.
Păcat că tot ce-ai putut face e un loc în care timpul s-a oprit.
Dar să dai timpul înapoi?
Ar fi mai bine.
Ţi-am dat însărcinări care n-ar trebui să ia mai mult de o oră.
- Nu vreau să... - Să mor?
Ce dulce eşti, având în vedere că m-ai otrăvit...
Ştii că n-am fost eu.
Nimeni nu vrea să mori.
Ştiu. Călătorii sunt greu de găsit.
Mi-aş dori să nu fii atât de cinic.
Mulţumesc. Trebuie să te odihneşti.
Cum e?
Acolo?
Deprimant.
Henry!
Să fie oare Irene McAllistair?
Mă bucur să te văd.
Şi ce mai face...
Consiliul de administraţie?
Îşi iese din minţi.
Nu trebuie să-ţi spun câte dintre companiile lor
au dat faliment când a murit magia.
Nu trebuie. Am acţiuni la mai multe dintre ele.
- Ca noi toţi. - Da.
Şi familia ta?
Îi ştii... Scorţoşi, prudenţi... Supravieţuiesc în orice condiţii.
Dar restul consiliului...
Henry, am venit aici singură pentru că te respect.
Tu m-ai învăţat tot ce ştiu.
- Nu e nevoie să exagerezi. - Nu exagerez.
Şi nimeni nu trebuie să mă convingă de importanţa acestei şcoli.
Presupun că nu aşa stau lucrurile cu toţi.
Au intrat în panică.
- Vor magie. - Toţi vrem.
Ei cred că trebuie să existe ceva, undeva.
- Mayakovsky lucra la o baterie. - Am scotocit tot Brakebills South.
Totuşi, ei consideră că resursele acestei şcoli
ar fi cel mai bine cheltuite cu continuarea căutării...
Nu pot să-i opresc pe elevii mei să caute.
Dar suntem o şcoală. Încă predăm aici.
Poate că e mai important ca oricând. Dacă ei nu învaţă asta,
mă tem că nimeni n-o să mai înveţe niciodată. Înţelegi?
Şi eu am temerea asta. Dar, dacă nu găseşti nimic pentru ei...
Consiliul o să închidă Brakebills.
Trebuie să le dai ceva, Henry. Repede.
Ce părere ai?
Bine... să zicem că ai face asta. Treci de câţiva zei pământeni minori,
găseşti un mod de a vorbi cu un zeu din vechime... Şi ce-i spui?
"Bună! Te rog să te răzgândeşti, deşi eşti"
"de un miliard de ori mai deştept şi mai puternic decât mine."
"Dacă ai putea să ne redai magia ar fi grozav."
M-am gândit că n-ar strica să mă apropii mai mult
şi, poate, să cunosc pe cineva care ştie mai multe decât noi.
- Te înţeleg, Q. Dar... - Ce?
N-aş vrea să i se mai întâmple cuiva ce mi s-a întâmplat mie.
Nu e nevoie să vii. Am vrut doar să ştii.
Bine... o să faci o invocaţie singur?
Da... Nu ştiu.
Să zicem că aş fi dispusă să risc.
E nevoie de magie serioasă.
Culturi din toată lumea au crezut în zeii ăştia.
Cum îi invocau?
Nu e chiar petrecerea la care m-am aşteptat când am venit aici, dar...
Cred că vă pot ajuta.
Cum te pot ajuta?
Ţi-am trimis vreo 12 mesaje.
Da. Am vrut să răspund, apoi, mi-am adus aminte că n-are rost.
- Nu-l mai poţi ajuta pe Penny. - Cine zice?
Ce-i aia?
Ceva pentru care ai nevoie de magie. Ar fi bine să-i acorzi atenţie.
Chiar crezi că a dispărut toată?
Fii deşteaptă. Nu s-a aşteptat nimeni la asta?
De dragul lui Penny, du-te şi află.
Salvează-l. Ca să mă răsplăteşti
pentru toată osteneala pe care mi-am dat-o pentru asta.
Am o însărcinare pentru tine. Râme. Ia pe oricine nu face...
Întreaga echipă e necesară pentru siguranţa castelului.
Bine. Adu cinci sau şase. Fă asta pentru mine! Iute şi murdar.
Ai venit! Ia loc.
Provincia din sud e falită, sau cum se spune asta în filloriană.
Simt nevoia să beau ceva.
Rapid, regină mică! Unde sunt râmele?
Nu-mi spune că ai trimis pe cineva să-ţi facă treaba.
Eu deleg sarcinile.
E o însuşire a unui conducător.
Tu o stăpâneşti, în mod evident.
Am crezut că ţi-am spus clar.
Trebuie scoase din pământ de mâini de femeie.
Şi vreau ca acele mâini să fie ale tale.
Dar numai dacă vrei să le păstrezi.
La naiba!
Asta e rău.
Am aşteptat până am fost sigură că niciuna
dintre fiinţele astea sinistre, fără sprâncene, nu e în preajmă
înainte să deleg. Cum a aflat?
Şi încă atât de rapid?!
De unde ştii că o să fie aici în seara asta?
Sunt un milion de petreceri în oraş.
E uşor.
E pe reţelele de socializare?
Altfel, cum să-l găsească susţinătorii lui?
L-am cunoscut total întâmplător, la Art Basel.
N-a lăsat petrecerea să se oprească opt zile întregi.
Cele mai frumoase opt zile din viaţa mea.
El aşa face.
Apare, încinge petrecerea, savurează adorarea şi pleacă mai departe.
Te inspiră, nu?
O să vă placă la nebunie.
Josh "Animalul" Hoberman!
Bacchus!
- Zeitatea mea... Cum trăieşti? - Atât de bine...
Bagă-ţi fundul ăla frumos în nebunia asta.
Lucy! Bong, la domnul!
Reveniţi când o să fiţi amuzanţi.
Stăpâna mea doreşte să-ţi spun...
Şi aici poţi vedea crăpături rămase
după exerciţiile cu sabia ale regelui Boris Cel Blând la Vorbă.
Într-adevăr, e fascinant.
Abigail a pomenit că aveţi multe musafiri-zâne zilele astea.
Musafiri, forţă ostilă ocupantă... Spune-le cum vrei.
Presupun că doreşti să le oferi cel mai elegant nivel de ospitalitate.
Da?
Din acest motiv, îţi aduc la cunoştinţă coridorul construit
de înalta regină Chen-Li Erudita
dintr-o piatră rară scoasă din Marea Tremurândă.
Bine.
De ce?
Din păcate, anumite specii sunt alergice la acea substanţă.
Cât de alergice?
Violent, Maiestate.
E bine de ştiut.
Vă informăm că oaspeţii dv. nu pot tolera zona aceea,
aşa că, dacă-i căutaţi,
vor fi cu siguranţă în altă parte.
Excelent, Rafe!
Dacă Rafe spune asta, presupun că nu suntem primii monarhi
călăriţi de zâne 24 de ore din 24.
Deci ce naiba facem?
Cu Regina Căţea şi cu micile ei căţele sinistre? Otrava sună tentant.
În mod şocant, toate cărţile despre otravă au dispărut
din Biblioteca Regală cam când au sosit ele.
Sunt înarmate, sunt deştepte, sunt multe,
sunt invizibile în ochii străjerilor...
- Când pui problema aşa... - Dar dacă s-ar afla de asta în Loria?
Dacă i-aş trimite lui Idri un mesaj...
În cel mai rău caz, vine aici, îl priveşti gol şi te înveseleşti niţel.
Cum îndrăzneşti să mă faci să par atât de superficial? Dar... da!
Bună!
E minunat să te văd, ca întotdeauna.
Mă duc să scriu scrisoarea aceea.
Către cine? Nu către Idri din Loria!
Ba chiar lui.
Recoltele noastre pier, acum, că nu mai putem programa ploaia.
Sper să vă poată ajuta.
Biblioteca lui, ca şi a ta, a fost, desigur, epurată
de orice material care are legătură cu specia noastră.
Şi tuturor Lorienilor care ştiu de existenţa zânelor
li s-a spus să-şi ţină gura
dacă nu vor să-şi piardă limba.
Te rog să nu mă mai subestimezi.
E o jignire.
O să facem o plimbare şi o să ne gândim bine la purtarea noastră.
Încă nu suntem amuzanţi?
Încă nu suntem... Nu amuzăm?
Cred... Cred că ştiu, Q.
Îţi aminteşti, când eram într-a zecea...
Am inventat dansul ăla şi a fost îngrozitor.
- Dumnezeule! - Da.
- A fost atât de prost... - Da, s-ar putea să meargă.
Ţin minte că dădeam mult din şolduri.
Da... Îmi amintesc, prietene.
M-am săturat să folosesc tehnologia.
Aşa că aşază-te în faţa mea!
M-am săturat să folosesc tehnologia.
Am nevoie de tine în faţa mea!
Ea o vrea!
Ea o vrea, aşa că i-o voi da!
Ea o vrea!
Aşa că dă-i-o, ce naiba!
Hoberman!
Bine aţi venit!
Magicieni, nu?
Da. După ce ţi-ai dat seama?
După mâini şi după nebunescul nivel al dramei.
Bem pentru asta!
Încă o dată!
Capitolul 2.
Ne-am dori foarte mult să stăm de vorbă.
Puştiule, eu sunt Bacchus.
Sunt zeul care se opune stării de a fi o cârpă de vase
mică, udă şi soioasă, "care tare ar dori să stea de vorbă cu tine".
Aşa că descleştează-ţi vaginul şi dă peste cap shotul ăla
sau mă duc mai departe.
- Eşti niţel sexist. - Cinci, patru, trei, doi...
Aşa te vreau! Bun! Ce vreţi să faceţi acum?
Un twister? Vreţi să vă faceţi o gaură undeva?
Am Trivial Pursuit, ediţia Star Trek!
- Noi doar... Domnule Bacchus... - Magia! Şi cum a dispărut de tot.
Magia a dispărut pentru voi, mititeilor?
Nu mai spune! Peste tot în SUA?
Peste tot în lume, credem noi.
Am fost cam desprins de lume...
Asta-i nasol pentru voi.
De ce?
- Păi... - Eu...
Am cam omorât un zeu.
Unul minor. Unul foarte...
- Am fost siliţi. - Un zeu minor.
Nu fiindcă am fi vrut, ci fiindcă a trebuit...
Pe cine?
Pe cine naiba aţi omorât?
Ember din...
Fillory?
Nu-l cunosc.
A meritat-o...
- Alegerile dificile te fac bărbat. - Da.
Deschide gura!
- Poftim? - Gura mare!
La mulţi ani!
Bun. Deci va fi niţeluş mai dificil decât ne aşteptam.
Ce mi-ai pus în gură?
Alice? Unde te duci?
Nu pot să fac asta. Nu pot să studiez magie moartă.
Nu pot...
Putem să ne aşezăm undeva şi să stăm de vorbă, te rog?
Opreşte-te! Uite cum stă treaba...
M-am gândit că, dacă ieşim împreună, ştiu eu... facem sex...
Dacă aş merge la şcoală ar fi aşa cum a fost.
Am crezut că pot să te iert, dar nu pot.
Zi "la revedere" şi lasă-mă să plec.
La revedere, Alice!
Alice!
Nu!
Îmi pare rău... Ţi-e bine?
Da... Scuze.
Bună...
Îmi pare rău.
- Sunt atât de... - Nu, e...
- Foarte dus. - Şi eu, la fel.
Înţeleg.
Se întoarce vreodată drogul împotriva ta şi treci de la fericire
la a-ţi aminti că trăieşti într-o lume stearpă, lipsită de magie?
La mine trece de la o stare de bine
la "da, ai sindrom posttraumatic, fiindcă ai fost molestată sexual"
"de un zeu farsor".
E o poveste lungă.
Am timp.
- Să vorbim despre altceva. - Sigur. Orice vrei.
Ai făcut vreodată...
Îmi pare rău.
Îmi plăcea foarte mult să fac magie.
Şi eram bun la asta.
Ar fi trebuit să-mi guşti tomatele.
Până şi aerul mirosea altfel, nu?
Mă puteam preface într-o pasăre sau făceam un trandafir să înflorească.
Şi chiar am văzut Fillory.
Şi i-am tras-o unui vârcolac, da.
E ciudat, dar şi foarte tare. Cine are parte de aşa ceva?
Şi nu eram doar un zero mediocru.
Eram talentat.
Locul meu nu era undeva anume.
Ci peste tot şi oriunde, fiindcă eram Magician.
Dar...
Pentru mine, lucrurile nu mai au nici cap, nici coadă.
Poate că există un mod de a o aduce înapoi.
Nu te supăra, am făcut cercetări, şi... poţi să-ţi iei gândul.
Te rog, spune-mi că nu eşti doar maestră la "făcut cerculeţe".
Nu. Nu pot să fac nici măcar unul.
Cum?
Încă nu ştiu.
Julia!
Q.!
Opreşte-te, Q., îmi vine ameţeală!
- Ştiu că eşti trotilată, dar... - Tu eşti trotilat!
Dar până şi eu ştiu că nu le poţi arăta asta oamenilor!
De ce nu?
Fiindcă, dacă află cine nu trebuie...
El nu e "cine nu trebuie".
Nu pot să-mi trăiesc restul vieţii neavând încredere în nimeni.
Sunt destul de dată peste cap.
- Înţeleg asta. - Pune-te în pielea mea o clipă, Q.
Am magie. Şi ce face? Aproape nimic.
Şi întâlnesc pe cineva a cărui viaţă s-ar schimba dacă ar vedea asta.
Trebuie să pot face ceva cu asta.
Şi, dacă asta înseamnă să-l înveselesc pe Josh Hoberman, fie.
Nu pot fi atât de preţioasă cu ceva care e atât de mic.
Nu e mic. E...
E cea mai mare magie, Jules.
Fiindcă, din câte ştim,
pentru noi, cei mici, e singura magie care există.
Ce...
Tipule, o să laşi o urmă, şi nu-mi place asta într-un context nonsexual.
Bine, bine...
Ai văzut "Battlestar", nu?
Da, îmi place când fac alegoria terorismului în majoritate cu albi.
Ţi-o aminteşti pe Grace Park, în sezonul 1?
Sigur. Ce mai bună intrigă.
- De ce? - Fiindcă ea era...
Tu eşti Grace Park. Bine?
Tu eşti Grace Park, Margo.
- Eu sunt Grace Park. - Da.
Şi mai avem în noi şi un pic din Gene Hackman, în "Conversaţia".
- Pe ăla nu l-am văzut. - Bun...
Cineva nevăzut ne spionează. "Gossip Girl".
Ţi-l aminteşti pe James Marsden în "X-Men"?
Marsden al tău ne serveşte cântecul ăla grozav al lui The Police.
- Fairuza Balk, în "The Craft"! - Mai degrabă, Cersei Lannister.
Mă bucur că te-am pus să le citeşti.
Am citit pe Wiki.
Ce e? Cărţile alea au un milion de pagini.
- Eu am o viaţă. - Bine.
Ce vede ochiul tău, vede şi regina.
Trebuie să fim ca în cel mai bun episod din "Buffy".
Cel muzical?
- Celălalt. - Bine.
Cum facem să ieşim din chestia asta ca Lizzie Borden?
Fiindcă sunt gata să fac o figură a la Britney '07.
Ne-am putea întoarce când locul ăsta ar fi ca în "Harry Potter".
Totuşi...
Chiar şi fără o baghetă, Harry ar găsi o soluţie.
Sincer, n-am terminat nici cărţile acelea.
- Harry al nostru, vreau să spun. - El...
El l-ar...
L-ar consulta pe pedofilul sinistru.
Cred că suntem aproape.
Credeam că rostul acestei excursii e să bem vârtos.
A trebuit să insinuez asta ca să plecăm cât mai neobservaţi.
Zânele, Tick.
Când magia a murit, au sărit la atac. Cu normă întreagă.
Asta explică foarte multe.
Ce facem?
Doamna Albă a fost zărită în apropierea acestui loc.
O să tragem în ea,
apoi, o să ne dorim să surghiunim toate zânele în lanul de porumb.
Excelent!
Orice ar însemna lanul ăla de porumb.
Uite-l!
Omule... Sau zeule...
Îţi mulţumesc.
Mă simt... Orice ar fi ce mi-ai pus în gură...
Simt că...
A fost ca o cerneală dulce, la modul bun.
- Ştii? A fost... - Bine.
Shoturi, nu?
Shoturi!
Tu şi eu! Shoturi!
Te iubesc!
Cad în genunchi şi te venerez!
Da.
Mă gândeam, cât suntem aici,
ţi-aş putea pune câteva întrebări.
Tipule!
Ucizi vibraţiile pozitive.
- Nu. - Ba da.
Şi toată viaţa mea i-am spulberat pe cei care fac asta.
Nu! Eu întreţin vibraţiile pozitive.
Plus că sunt un Magician preocupat,
care ar dori să pui o vorbă bună la părinţii tăi.
- Părinţii mei?! - Da. Zeii bătrâni.
Nişte încuiaţi imperioşi şi distanţi, cu care n-am vorbit de o mie de ani.
Rambo!
Încarcă tunul ăla cu spumă!
Ştiu că habar n-ai avut de asta până nu ne-ai cunoscut,
dar ne-am pierdut cea mai preţioasă resursă.
Tipule! Opreşte-te!
Dacă repararea magiei e atât de importantă pentru tine,
ar trebui să vorbeşti cu tipul ăla nebun,
pe care l-am cunoscut odată în Atena. Rambo!
Cum îl chema pe tipul ăla pe care l-am cunoscut în Atena,
care era de partea oamenilor? Avea "pătrăţele".
Prometeu?
Prom...
Tipul ăla iubea Magicienii şi ar vrea să vă ajute.
E mort!
Poftim?
Prometeu a murit acum vreo 1.500 de ani.
Îmi pare rău.
Fir-ar!
Era torturat,
aşa că moartea a fost, probabil, o uşurare pentru el.
Totuşi... te-ar fi ajutat.
Mi-a spus odată o poveste nebunească.
Cum că magia ar avea o portiţă ascunsă.
Scuză-mă... Ce-ai zis?
Nu-mi amintesc detaliile. Mi se topea faţa.
O portiţă secretă...
Ceva...
Stai!
Cred că era vorba de un bordel.
Shoturi!
Tick!
La naiba!
Nu-i cea mai bună idee, Eliot.
O căutam pe Doamna Albă. Tu eşti?
Dacă nu ieşi de acolo, va trebui să trag în tine.
Zei! Tu n-ai făcut niciodată un compliment?
De exemplu... Înalt rege Eliot,
picioarele tale lungi arată atât de bine în pantalonii ăia mulaţi...
Mulţumesc.
E rândul tău.
După vorbă, pari...
... o creatură foarte atrăgătoare.
Crezi?
Am cunoscut mulţi neumani, iar vocea ta e pe departe...
Cea mai sexy.
Adevărat?
Pari nobil.
N-am vrut să spun...
Eşti înţelept, căci sunt, într-adevăr, cel mai sexy din ţinut.
Sunt eu, Măreţul Păun al Pădurilor Întunecoase.
Măreţul...
Păun. N-ai mai văzut niciodată aşa ceva, vlăstar al Pământului?
Ba... am văzut unu sau doi.
Dar tu eşti de departe cel mai maiestuos.
Nu uit niciodată să mă hidratez.
Bine, solicitantule... Să stăm de vorbă.
Îmi place stilul tău.
La ce bun să asculţi o petiţie, dacă estetica e varză?
Am nevoie de ajutor într-o chestiune a zânelor.
Matriarhatele tribale sunt cel mai rău lucru cu putinţă.
Speram ca în măreaţa ta binevoitoare splendoare
să consideri că-mi poţi îndeplini o micuţă dorinţă.
Asta e specialitatea surorii mele, Căprioara Iernii.
De asemenea, când a fost ultima dată când, unui solicitant,
dorinţa îndeplinită i-a explodat în nas?
Aşa este.
Totuşi...
O să fac ceva mai bun pentru tine.
Există o problemă mult mai mare decât zânele.
Dacă o rezolvi, le reduci la zero.
O să te trimit într-o misiune monumentală.
Asta e...
Asta e minunat. Mulţumesc.
Numai că...
Poporul meu are nevoie de ajutor.
- Cu siguranţă. - Astăzi.
Crăiasa Zânelor stă pe tronul meu în clipa asta.
Îţi vrei magia înapoi sau nu? Nu ţi-ar rezolva toate problemele?
Ba da, dar...
Cât durează o asemenea misiune?
Un anotimp... întreg.
Da... Regatul meu e la ananghie acum.
Eşti un rege bun.
Însă e timpul să devii unul măreţ.
Pentru asta, trebuie să te duci într-un ţinut
în care nu eşti rege, nici Magician, ci doar un om vulnerabil.
Sincer, sună a ceva în care pot s-o zbârcesc rău de tot.
Da. Altfel, n-ar fi o misiune.
Ai prieteni, nu-i aşa?
Aveam.
Cuceritoarea cu un ochi, călătorul, războinicul,
nebunul, cel atins de zei, iubitorul de tomate
şi artistul în ale torturii.
Ăsta care e?
- Aici nu mai ştiu... - Lasă...
Ai un frate de suflet, cu părul fluturând.
Ăsta trebuie să fie Quentin.
Sunteţi parte a unui întreg.
- Nimeni nu poate face asta singur. - Bine.
Dar să ştii că n-am cum să iau legătura cu ei.
Trebuie să găsiţi o carte fără autor.
O poveste pentru copii, dar nu e asta.
Acolo e cheia. Sau cheile. Într-un loc numit...
Biblioteca Publică.
În comitatul Chester, în ţinutul... New Jersey.
Pare a fi Pământul.
Eliot, misiunea asta e cea pentru care te-ai născut.
Îndeplineşte-o.
Abigail, o întrebare despre animalele care vorbesc.
Iepuraşi...
Lentoarea Sa a observat că ţi-ai dat seama
de capacităţile lor de a fi mesageri.
Deci la asta îi foloseşte Crăiasa Zânelor?
Iepuraşii se mişcă cu uşurinţă între lumi.
Şi o slujesc? Şi, dacă da, cât de loial?
Fiecare iepuraş e pe cont propriu, Maiestate.
Mulţumesc.
Am nevoie de ajutor. Cu drag, Eliot
Q...
Cred că am găsit.
"Povestea celor şapte chei".
Nu are autor. Şi simt ceva emanând din ea.
Interesant.
Da, dacă prin "interesant" vrei să spui "goală".
Misiunile nu-ţi dau niciodată mură-n gură.
Totul trebuie câştigat şi meritat.
Jules, asta e misiunea noastră.
Şi am început-o deja.
- "Misiune epocală." - "Trebuie."
- "Hartă din carte." - "Lucrăm împreună."
- "De asemenea, cred..." - "Eliot."
- "Misiune epocală." - "Măreţul Păun."
- "Se numeşte Insula De După." - "O portiţă secretă către..."
- "Măreţul Păun." - "Misiune epocală."
- "Chei." - "Uite cum stă treaba..."
- "Misiune epocală." - "Toate cele şapte chei."
- "Uite cum stă treaba..." - "Misiune epocală."
Tăceţi o clipă, vă rog!
Acela.
Pune-l pe el primul.
Eu şi tatăl tău suntem atât de mândri de tine...
Bine...
Misiunea epocală poate începe.
Eşti cu adevărat un rege curajos.
Sunt un tip care nu are de ales, dar mulţumesc că ai "dat adunarea".
Căutăm chei.
Q. şi Julia cred că ceea ce deschid cheile va readuce magia pe Pământ.
Şi ei cred că prima cheie e aici, în Fillory.
Excelent!
E un loc numit Insula De După?
E dincolo de graniţa noastră, Maiestate.
Te-ai aventura în ţinuturi ciudate, care nu sunt ale tale.
Deci nu vor fi foarte prietenoase?
Se zice că până şi Marea Exterioară însăşi îi doreşte răul regelui nostru.
- Au mai navigat şi alţii pe ea... - Şi cum a fost?
S-au înecat.
Cum prevenim asta?
Aş fi vrut să ştiu, dar...
Ştiu eu!
Ştiu exact ce corabie îţi trebuie.
Gata! Ajunge!
Să stăm de vorbă...
Comercial...
Oricum, ce treabă ai cu o Mreană?
Mai degrabă, se pune întrebarea ce vrea Mreana cu mine.
La naiba! Ai zgândărit ursul care nu trebuie, dulceaţă.
Spune-mi ce ştii.
Te rog!
- Dacă ai putea face magie... - Nu pot.
Aşa că...
Aşa că ai nevoie de un dispozitiv care să te avertizeze din timp.
O alarmă, ca să zic aşa.
Astfel încât, poate, să ai încă timp să fugi.
Bine. Accept.
E o glumă?
M-am lăsat de glume acum 80 de ani. M-am săturat să tot fiu înţeles greşit.
Deci ia una. Şi s-o ai mereu la tine.
Noroc!
Doar o porţie de costiţă, te rog.
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria III Sfârşitul episodului 1
Subtitrare: Retail