Din episoadele anterioare...
Eu n-aş face asta. Jocul cu timpul e o magie foarte dificilă.
Ea e Jane Chatwin matură.
Ştim de buclele în timp pe care le tot faci.
Aşa şi trebuie.
Prinţul Ess, din Loria.
Îmi placi.
Tick, te duci la coridorul care nu le place zânelor
şi o să pisezi o cărămidă de-acolo până o faci praf.
Praful îl pui în baia Crăiesei Zânelor. O să-i scot inima şi o să i-o mănânc.
Nu, Penny! Te rog...
Mă proiectam astral.
Nu eram în corpul meu când am murit!
Mulţumesc.
Nu vezi semnele, Julia.
Ajut-o! Acum!
- Iisuse! - Kady!
Noi i-am spus Cheia Adevărului.
Pentru că... dezvăluie adevăruri.
Fac faţă la puţin adevăr.
Salut, Penny!
Stai!
Bună!
Tocmai plecam.
Bine.
Aşteaptă...
Să nu vorbeşti urât despre Penny. E aici. Vine cu mine.
Bine.
Salut, Penny!
Bine... Scuză-mă...
Ai auzit de Brakebills, nu?
Se pare că Physical Cottage a fost mutată, magic, de atâtea ori,
încât nu mai există act valabil de proprietate pentru ea.
Şi nu poţi să vinzi ceva ce nu e al tău, aşa că putem...
Îmi pare rău.
Nu încerc să fac să fie ciudat. Numai că e ciudat.
E ciudat. Şi asta este. Îmi pare rău.
O să iau cheia, ca să-l pot vedea pe Penny, şi o aduc înapoi.
Bine. Distracţie plăcută!
Îmi pare rău. Am crezut că te-ai internat la dezintoxicare.
Aici te bagă când n-ai asigurare.
Iar partea bună e...
Că sunt omul cel mai puţin nebun de aici.
Ce vrei?
- Ţine asta. - De ce?
Dumnezeule!
- Nu! Aşteaptă! - Trebuie să ţii asta.
Dumnezeule!
Vă las puţin singuri.
Dumnezeule!
Ştiu că e ciudat.
Dar măcar nu sunt priponit în afurisita de Lume de Dincolo
un miliard de ani.
De ce te porţi de parcă ar fi o veste bună?
Pentru că...
Nu sunt mort.
Eu aproape am fost.
Uită-te la mine! Uite unde sunt!
Ştiu. Şi îmi pare rău.
Am încercat să te salvez şi am dat greş.
Şi asta m-a distrus. Şi acum... Acum eşti...
- Ce eşti? Vreun fel de fantomă? - Proiecţie astrală.
Care-i deosebirea? La naiba! Nu pot să te ating!
Nu pot să te văd fără să ţin o cheie! Pur şi simplu mi se face rău!
Nu pot...
- Sunt aici. Asta e tot. - Când se termină toate astea?
Dă-mi voie să te ajut!
Cum o să mă ajuţi?
Tu eşti motivul pentru care sunt aici, Penny! Nu înţelegi?
- Nu... Trebuie să mă adun. - Da, dar, Kady...
Nu. Dacă spui "te iubesc", jur pe Dumnezeu că găsesc o cale să te omor.
Măcar atunci terminăm cu toate.
Orice s-ar întâmpla... aminteşte-mi să nu-ţi mai ascult niciodată sfatul.
Să mergem!
Le-ai trimis pe Fen şi pe Fray în oraş?! O să fie mâncate de vii.
E fiica unui făuritor de pumnale. Se descurcă.
În plus, le-am trimis cu Todd, aşa că nu sunt total iresponsabil.
Dacă vrei să vorbeşti despre asta,
în loc să te vindeci de Alice, putem face asta, dar...
Îmi pare rău. Uite...
Ştiu că situaţia e foarte albastră acum, dar...
Măcar facem tot ce putem ca s-o reparăm. Bine?
Şi, când o vom face, poate că Alice se va purta
ca o persoană pe care o recunosc.
N-ai exagerat. Cartea asta e ciudat de captivantă, dar e incompletă.
Da, e o misiune pe etape.
Aşadar, capitolul...
... e despre pregătirea fiicei ca să devină cavaler.
Şi e fascinant cum se joacă
cu motivul clasic al periplului eroului.
Da. Drăgălaş... De unde luăm cheia?
Uite... Aici.
- Da... - Ţi-e cunoscut?
- E Mozaicul. - Ce e Mozaicul?
Mozaicul.
- Puzzle-ul. - Nu.
Este...
Foloseşti mici piese ceramice. Glumeşti?
Foloseşti piesele ca să creezi un model
care reflectă frumuseţea întregii vieţi.
Şi, după ce termini, primeşti un premiu misterios.
- Chiar n-ai mai auzit de asta? - Frumuseţea întregii vieţi?
Sună convenabil de vag şi de imposibil. Care e premiul?
O aşa-numită cheie pentru o magie şi mai mare.
Nu adori când metaforele se dovedesc a fi literale?
- Să mergem! - Eliot, e în Fillory.
Pari nervos.
De ce aş fi nervos?
Doar am adunat o substanţă
pentru care presupun că Zâna Zânelor o să mă omoare...
Fii bărbat, Tick.
Să văd recipientul...
Răzuit de pe pereţii la care are o alergie violentă.
Bună treabă! Ne trebuie mai mult.
Asta mi-a luat şapte ore.
Atunci, încă şapte ore n-ar trebui să fie greu.
Avem o singură şansă să strecurăm asta în baia ei.
Înaltă Regină Margo!
Vino cu mine, te rog!
Bine... Vrei să-mi spui ce naiba se întâmplă aici?
O conducătoare atât de curajoasă şi de şireată ca tine ştie
că are nevoie de alianţe ca să-şi extindă regatul.
Are?
Consideră că e un dar de nuntă.
Nu sta degeaba. Trebuie să te pregăteşti pentru oaspeţii tăi.
Pe toţi dracii...
MAGICIENII Seria III, episodul 5
Pe Pământ, mai întâi îi cunoaştem pe cei cu care ne vom căsători.
Sau măcar ştim de unde vin.
Ai auzit, cu siguranţă, de Tribul Muntelui Plutitor.
Vag. Sunt nişte prădători tâmpiţi, care ştiu doar să fure.
În urma pierderii magiei, muntele lor s-a năruit
şi acum e o insulă în largul ţărmului tău.
Însă armata lor numără 4.000 de suliţe.
Dacă te cununi cu cineva din trib, e a ta.
Cineva a încercat deja să mă păcălească
să intru într-o asemenea "alianţă prin căsătorie".
- Am refuzat. - Atunci, ai avut de ales.
Să fii regină înseamnă să te sacrifici pentru poporul tău.
Obişnuieşte-te cu asta.
Eşti bună să-mi spui şi mie de ce îţi pasă
dacă mă mărit sau nu cu un rahat de om al muntelui?
Nu.
- Înaltă Regină Margo! - Iisuse!
- M-ai speriat. - Vorbeai cu cineva?
Nu. Dar nu mă aşteptam să te văd aici.
Adevărat. Nu te-am mai văzut de...
După micul nostru insucces, mă cam mir
să te văd alergând atât de curând la altar.
Sunt de acord.
Muntele Plutitor?! Nu au cine ştie ce resurse.
Au o armată foarte mare.
Orice ai avea de gând să faci cu forţa aia,
sper ca asta să nu ne pună în tabere opuse.
Înaltul Rege Eliot şi tatăl tău au încheiat o alianţă.
Nu s-a schimbat nimic.
E vorba că ne-am tras-o o dată
şi pe urmă am decis să nu mă mai mărit cu tine?
- Insecuritatea ta se vede, iubire. - A fost ceva pur politic.
Dar, dacă am mai avea o "rundă",
sunt sigur că farmecele mele te-ar convinge să te răzgândeşti...
Regina mea... Aştept cu nerăbdare următoarele noastre convorbiri.
Luminăţia Voastră, alaiul nupţial al mirelui a sosit
şi a decis să-şi aşeze tabăra în coridorul vostru preferat.
Mă tem că nu am cum să închei sarcina despre care am discutat.
Rahat!
Trebuie să găsim o altă armă.
Până atunci, am nevoie de cei mai rapizi iepuraşi ai tăi.
Deci ştim că acesta e un portal către Fillory...
Sau a fost.
M-am gândit că băgăm cheia în el, îl întoarcem şi...
- Logic. - Da.
Numai că nu văd nicio gaură pentru cheie.
Se întoarce cu un lanţ.
Am făcut un curs opţional de horomanţie.
La castel! Mă mărit!
Bună, micuţă întorsătură de situaţie!
La castel! Mă mărit!
Ţi s-a părut că sună ca Margo?
Am nevoie de ajutor acum, zevzecilor.
Categoric e Bambi.
Trebuie să găsim un mod de a ajunge acolo.
Cheia poate crea cumva un portal către Fillory?
Eliot, uite!
Cred că asta e replica pe care intru.
Bine...
Bine... Ar trebui să aşteptăm şi să adunăm trupele, nu?
E timpul să mergem.
Cred că partea asta a misiunii e pentru noi doi.
Bine.
Sper că am făcut alegerea bună. Portalul s-a închis.
Simţi?
Da.
Dumnezeule!
Magie!
- Magie! - Eliot...
- Ce? - Uite...
- Cum a revenit? - N-a revenit.
Este...
- Construiesc spira dinspre nord! - Care a fost construită în...
Cu zeci de ani înainte de sosirea familiei Chatwin.
Suntem...
În Fillory, în trecut!
La naiba!
Deci în cărţile cu Fillory, Jane...
Se hotărăşte să încerce Mozaicul, nu?
Da, dar prea târziu. Cineva îl rezolvase deja.
Cine?
Nu ştiu. Poate că noi. Şi de-asta suntem acum aici.
Nu ştiu... Călătoria în timp are sens pentru mine
doar când am multă mescalină la bord.
Salutare!
E al vostru.
Dacă nu vă supără să vă irosiţi afurisitul de timp.
Ei bine...
Semnele de bun augur abundă.
Sunt 784 de piese, în 15 culori.
- 784 factorial împărţit la... - Vorbeşti serios?
Încerci să calculezi "frumuseţea întregii vieţi"?
Încerc să-mi dau seama pentru ce suntem aici.
Există un set finit de posibile soluţii, aşa că...
- Bine... sunt multe zerouri. - Câte?
- Exact? - Da.
O căruţă.
Mama viitorului vostru prinţ consort doreşte să vă vadă.
Da, mersi. N-am chef.
V-o prezint, din Tribul Muntelui Plutitor Care Nu Mai Pluteşte...
Lady Agate Grey, Regina de Piatră.
Salutări, Înaltă Regină Margo.
Bună, Regină de Piatră!
Chiar mă bucur că eşti aici.
Aş dori să discutăm amânarea festivităţilor nupţiale.
Am fost făcută să cred că e o chestiune oarecum urgentă.
- Şi cine te-a făcut să crezi asta? - O prietenă comună, cap încoronat.
Foarte palidă.
Sunt sigură că armatele voastre sunt superbune. Dar...
Nunta mea a fost cu atât de mult timp în urmă,
încât am uitat câte emoţii poate avea o mireasă.
Mai bine să ignorăm superstiţiile
şi să te lăsăm să-l cunoşti pe fiul meu înainte de ceremonie.
Dacă nu cumva crezi că suntem prea îndrăzneţi.
Bine.
Mi-ar plăcea să-l cunosc pe bărbatul cu care mă mărit peste două ore.
Minunat!
Invitaţi-i şi pe ceilalţi.
Stai drept, dragul meu. Ţi-l prezint pe prinţul Fomar.
Bine... Nu.
Prea ciudat, chiar şi pentru mine.
Nu, Înălţimea Ta! Sigur că nu. Fomar e mult prea tânăr.
- Mamă! - Vine timpul fiecăruia, dragul meu.
Fomar va fi cumnatul tău.
Logodnicul tău...
Prinţul Micah.
Salutare, Regina mea!
Fie ca măreţul nostru munte să-şi găsească drumul spre valea ta fertilă.
Bună, prinţe Micah!
Vă lăsăm o clipă să vă cunoaşteţi... Singuri.
Să mergem!
Cum să fac să fie bine pentru tine, Regina mea?
Eşti unul dintre prinţii ăia descreieraţi,
cărora le place să tragă cu săgeţi în fete,
sau mâine o să mă trezesc prinsă cu lanţuri de un zid?
Dacă va fi aşa, o să te eliberez, dacă porunceşti. Eşti femeie.
Bine!
Dacă ai pomenit de femei, să discutăm.
Femeile noastre sunt conducătoare.
Ele sunt peştera. Pline de înţelepciune.
Bărbaţii sunt bolovanul. Plini de forţă.
- Suliţa şi bolovanul... - Da, bine. Înţeleg.
Matriarhat... deci?
O societate în care femeile deţin puterea principală.
Nu e aşa peste tot, Regina mea?
Ba da.
Tot nu înţeleg de ce trebuie să facem asta în aceeaşi cameră.
E o tradiţie a Plutitorilor, doamnă, şi are avantajele sale.
Regina mea!
- Eu sunt nevătămat. Tu? - Sunt teafără.
O clipă... Bine?
Chiar mă acuzi că am vrut să-l omor pe Micah?
De ce, în numele Loriei, aş vrea să fac asta?
Nu ştiu. De ce ai vrea?
Ultima dată când am vorbit, nu păreai prea entuziasmată de nuntă.
Insinuezi că eu am făcut asta?
Consiliul tău de război se teme de alianţa noastră cu Plutitorii?
Mi-ai zis că n-avem de ce să ne temem.
Iar tu mi-ai zis că o să mă cucereşti cu farmecul tău.
Dacă aş fi încercat să-l omor pe maxilarul ăla ambulant, era mort.
Nu e prima dată când ai apărut
şi ai încercat să omori pe cineva ca să obţii ce vrei.
Vorbeşti de parcă ar începe să-ţi fie cu adevărat dor de mine.
Dragul meu... Nu eşti nici măcar în primii 50.
Şi n-o să mai ai ocazia să-mi omori soţul.
Străjeri!
Închideţi-l! Şi fiţi brutali.
Încă nu se mişcă, Q.
Fir-ar...
Am verificat...
Am verificat Circumstanţele. Slavona e perfectă.
Ar trebui să meargă. Nu...
Sau poate că magia nu are efect asupra lui.
Minunat! Aduşi înapoi într-un timp în care magia există,
dar nu pentru ce avem noi nevoie.
Şi ce dacă? Folosim metoda demodată.
Suntem deştepţi. Putem face lucruri grele.
Ăsta e un lucru imposibil, Eliot.
Trebuie să zugrăvim frumuseţea întregii vieţi.
- Frumuseţea întregii vieţi? - Da.
Ce înseamnă asta şi cum s-o arătăm cu piese ceramice?
N-o s-o arătăm cu afurisita de matematică, Quentin!
- E cel mai stupid puzzle! - Nu!
E misiunea noastră. Şi trebuie să facem asta cu mâna noastră.
Nu spun că n-o să dureze o vreme.
Să gândim logic împreună, pentru o clipă.
Jane a venit prea târziu. Nu?
Cineva a venit la Mozaic şi l-a rezolvat înainte să ajungă ea aici.
Va ajunge aici.
Ai încercat să mă convingi că acel cineva am fost noi?
Da, dar n-am crezut că o să ne ia un deceniu.
În lipsa unei opţiuni mai bune... Măcar să încercăm.
- Penny e cu tine? - Avea nevoie să fie puţin singur.
Ce faci?
Încerc să înţeleg un lucru pe care mi l-a spus Penny...
Ceva ce a văzut în Planul Astral.
Asta nu e magie. Asta-i religie.
Da.
Suntem pe acel teritoriu.
Alice are nevoie de ajutorul tău.
Cine eşti?
Ajut-o, Julia.
Ce naiba?!
Bine.
Să mergem să bem ceva. Da?
Veniţi mai aproape! Toată lumea!
Salutări, Fillorieni şi Plutitori!
Ne-am adunat aici pentru a uni două ţinuturi măreţe.
Înaltă Regină Margo,
îl iei pe Micah, din Tribul Muntelui Plutitor...
... Care Nu Mai e Plutitor, să fie al tău,
unind pe veci cele două Case ale voastre?
Da, ce naiba...
E răspunsul tradiţional pe Pământ.
Prinţe Micah,
o iei pe Margo, din Tribul Hanson, să fie a ta,
unind pe veci cele două Case ale voastre?
Da.
Când piatra se sfărâmă în mâna noastră, o luăm pe următoarea.
Pickwick, continuă, conform tradiţiei.
- Ce?! - Desigur. Ai dreptate.
Ce tot spui? Ce tradiţie?
Când asupra unei nunţi regale se abate o tragedie,
e de datoria solemnă a fratelui supravieţuitor să împlinească...
Ce?
E datoria mea şi e onoarea mea să iau locul...
... răposatului meu frate.
Dar el l-a omorât!
Şi-a ucis propriul frate!
Asta nu-mi afectează datoria.
Sunteţi nebuni cu toţii?
Mărită-te cu el...
Acum.
Fir-ar să fie!
Am terminat.
Bine.
- Nu-l dezasambla până nu-l scriu. - Bine!
Fir-ar...
Îl scriu.
Să umplem...
- Umple acolo cu roşu. - Dumnezeule...
N-o să ajungi prea departe dacă eşti atât de frustrat după 14 zile.
- Tu cum de nu eşti? - Q...
Ştii răspunsul.
Ţi-o poţi imagina pe Margo suportând atâta plictiseală?
Nu. Nici măcar puţin.
I-ar fi dat cu piciorul încă de a doua zi.
Dar ce e aia?
Nu totul trebuie să arate precum ceva anume, Eliot!
E veşnicul argument.
Realism versus expresionism abstract.
Bine.
Verde.
- Da. - Una verde.
Acolo.
Nu, acolo!
- Acolo? - Nu.
Acolo!
Am glumit. O puseseşi bine din prima.
- Îţi spun eu unde pun asta. - Da? Să te văd, Coldwater!
Piersici? Prune?
Arielle.
Eu sunt Eliot. El e prietenul meu, Quentin.
Bună!
El e ajutorul meu, Lunk.
Aniversare fericită, Q.!
Pentru primul şi ultimul nostru an aici.
Eu...
- Deci... - Da...
Să ne păstrăm gândurile profunde pentru puzzle, da?
Da.
Cine ştie? Poate că mâine e gata.
Nu putem să aruncăm cât colo atâta timp investit.
Dacă vrei să-ţi trăieşti viaţa, trăieşte-ţi-o aici.
- Ce vrea să însemne asta? - Ştii exact ce înseamnă.
Nu ştiu, e...
Bună!
Azi n-ai venit cu Lunk?
L-am găsit ţinând piersicile altcuiva.
Îmi pare rău...
Oricum, am considerat mereu că eşti prea bună pentru el.
- Să ne vizitezi curând. - Desigur!
- Dacă nu suntem aici... - Ştiu, tată.
Şi eu te iubesc.
Te gândeşti vreodată la ei?
- La nepoţii mei? - Nu.
La prietenii noştri...
Din vieţile noastre dinainte.
Uneori, îi visez.
Eliot...
Ai rezolvat Mozaicul?
Împreună cu un prieten.
L-am rezolvat împreună.
E îngrozitor! Vezi tu...
Iartă-mă, nu vreau să fiu nepoliticoasă.
- Numele meu e... - Jane Chatwin.
Te cunosc?
Semeni...
Am un chip comun.
Piticii... Mi-au făcut ceasul ăsta.
E extrem de important.
Am nevoie de cheia aceea ca să-l fac să meargă.
Nouă ne-a luat o vreme să...
E vorba că...
Fratele meu...
A devenit periculos şi încerc să-l opresc.
Piticii mi-au spus că, dacă lucrurile nu mai pot fi remediate,
aş putea folosi ceasul acela.
Ca să creezi bucle în timp.
Ai nevoie de cheie ca să opreşti Bestia.
Ce este Bestia?
Din păcate, o să afli.
Trebuie s-o iei.
Poftim!
Mulţumesc.
Regina mea, e timpul să ne consumăm căsătoria.
Trebuie să ne contopim carnal.
- Nu? - Ţi-am spus. E tradiţia pământeană.
Chiar trebuie să deschizi toate cadourile înainte să ne contopim?
Dacă nu fac asta...
Bărbăţia ta va putrezi şi va cădea ca o banană răscoaptă.
- E mai bine să nu riscăm. - Nu mă aştepta treaz.
"Am aranjat să-ţi fie livrată în ziua nunţii tale,"
"cu foarte mult timp înainte. E o poveste lungă."
"Oricum, sper că eşti bine."
"Asta nu se poate spune cu menajamente, aşa că o spun, şi gata:"
"Eu şi Eliot suntem morţi."
"Misiunea ne-a trimis în trecut. Din nou, e o poveste superlungă."
"Şi ar trebui să ştii că am trăit vieţi pline şi frumoase"
"şi că am dus misiunea cât de departe am putut şi..."
"Acum avem nevoie să faci ceva."
Bună, Margo!
Bună!
- N-ai murit? - În planul liniar, da.
- Nu şi aici, în Clock Barrens. - Aşa e...
Deci e un fel de magie temporală.
Buclele în timp nu sunt unicul meu truc.
Aici am reuşit să creez un loc
în care toate momentele există în acelaşi timp, suprapunându-se.
Deci, chiar dacă eşti moartă...
Aici eşti vie.
Şi moartă, de asemenea, cred. E un loc în afara timpului.
Am primit un bilet de la Quentin. Spune că mi-ai putea da o cheie.
Da. Cheia e aici, dar nu ţi-o pot da.
Este ceea ce menţine Clock Barrens stabil.
Aş vrea să te ajut, Margo...
N-am nevoie de ajutor. Am nevoie de cheie.
Îmi pare rău, dar am avut vreo două zile foarte proaste.
Cei mai buni prieteni ai mei sunt morţi.
Şi, sincer, aş dori să am magia ta sau orice magie,
fiindcă aş dori să-mi fac propriul Clock Barrens
chiar acum şi să locuiesc acolo
măcar cinci minute, fără să încerce cineva să mă detroneze,
să se însoare cu mine, să mă educe sau să mă călărească.
E epuizant.
O să fii o Magiciană şi o regină foarte puternică.
Nu aşa mă simt.
Eliot şi Quentin au făcut toate mişcările adevărate.
Eu sunt mai degrabă un administrator fillorian intermediar.
Cunosc sentimentul.
Uneori, eşti ca un jucător secundar în povestea altcuiva.
Povestea ta e a ta, Margo.
Poate că nu primeşti aprecierea pe care o meriţi,
sau liniştea, dar e a ta, şi îţi pot spune că nu va fi plicticoasă.
Mulţumesc.
Iar acum, felul în care te pot ajuta... În planul liniar,
cheia este pe cadavrul meu, la Brakebills.
Pot să te trimit acolo!
Îmi spui să-ţi exhumez cadavrul.
Cum naiba o poţi spune cu atâta veselie?
Încă nu s-a întâmplat. Şi sunt foarte englezoaică.
Mi-a făcut mare plăcere să stăm de vorbă, Margo.
Eşti gata să pleci?
Da.
Cred că pe replica asta ies.
Staţi!
Asta căutaţi, fetiţelor?
La naiba!
Replica asta a fost singurul lucru care m-a ţinut să nu mă opresc
prin doi metri de pământ şi un cadavru.
- Bambi! - Şi am jurat că n-o să fac asta.
Nu pot să cred că am murit. E cam ciudat.
- Trist, nu? - Dar n-am murit.
Era un timp alternativ, pe care nu mai e nevoie să-l trăim.
Margo, ne-ai salvat vieţile.
Plus că am jefuit un leagăn şi un mormânt.
N-o să-mi mai scot niciodată mirosul ăla din păr.
Ştiu cine am fost.
Am fost Alice Quinn.
Eram cea mai bună la ceva. La magie.
Apoi, magia s-a înstăpânit şi am pierdut-o pe Alice.
Până am recuperat-o, am pierdut magia.
Deci cum pot să te ajut?
Mi-ar prinde bine magia, şi tu o ai.
De ce o ai tu?
Teoria cea mai răspândită?
Extra bombonele pe prăjiturică,
atunci când Doamna Noastră de Sub Pământ mi-a reinstituit Umbra, dar...
Nu s-ar putea spune că a lăsat un bilet, aşa că...
Deci nu ştii.
Dar oare vreau să ştiu?
Da.
Dacă vrei s-o înţelegi, trebuie să ştii.
Toată magia are o provenienţă.
Profesorii noştri foloseau o maşinărie.
Da, mi-a arătat-o Q., dar nu mai funcţionează.
Sigur că nu.
Dar cheia?
Arată adevărul despre lucruri, nu? Ai încercat să foloseşti asta?
Am ţinut-o în mână.
Poate că o oglindă te-ar ajuta să-i concentrezi puterea.
Bine.
Ce este?
Nu...
Ia loc, Julia.
E timpul să stăm de vorbă.
Ce mi-ai făcut?
Am plantat o sămânţă, pe care s-o creşti.
Fără să-mi spui sau să mă întrebi?
Am încercat să te îndrum cât de blând am putut.
I-am văzut ochii. Am văzut ochii lui Reynard.
- Fiindcă sămânţa vine de la el. - Glumeşti?
Am luat-o de la el şi ţi-am dat-o ţie.
Când ai arătat îndurare, ai meritat-o.
Nu te-ai gândit să întrebi înainte să bagi în mine sămânţa unui violator?
Voi, zeii, nu prea ştiţi ce-i ăla "consimţământ", nu?
Nu contează de unde vine. Contează ce faci cu ea.
N-o vreau.
N-o accept.
Crezi că cei aleşi vor să fie aleşi?
Nu vreau nici măcar o moleculă din puterea lui.
Nu mai e a lui.
E a ta.
Poate că sună înfiorător, dar el nu mai este.
Are vreo importanţă de unde a venit? E magie.
- Vorbeşti ca ea. - Poate că are dreptate.
- Nu înţelegi... - Nu.
Aş face orice ca s-o am din nou.
Dacă aş putea să ţi-o dau, ţi-aş da-o.
Şi dacă ai putea?
- Kady, ia loc, te rog. - De fapt, trebuie să mă externez.
- Să vorbim despre asta. - Nu te supăra, dar tocmai am vorbit.
Deci, dacă trebuie să semnez ceva...
Kady, eşti un pericol pentru tine şi pentru ceilalţi.
Dacă spui "te iubesc", jur că găsesc o cale să te omor.
Măcar atunci terminăm cu toate.
Cu cine crezi că vorbeşti? Pe cine voiai să omori?
N-ai cum să înţelegi.
Kady, o să-ţi administrăm un sedativ uşor.
Bob...
Dă-te la o parte!
Kady!
Cod gri!
Nu!
Nu, la naiba!
Nu puteţi face asta!
Nu!
Ei bine...
Voi aţi putut să ieşiţi din trecutul vostru de rahat.
Pe când eu sunt potcovită cu al meu.
Nu te lăsăm singură cu asta.
Uite şi "consortul".
Ar fi bine să mă odihnesc până nu se trezeşte cu o erecţie
şi cu nişte idei foarte proaste.
- Deja-vu. - Piersici şi...
Piersici şi prune...
Am ajuns atât de bătrân...
Ai murit.
Am murit.
Tu ai avut o soţie.
Şi am fost o familie.
Cum...
Cum de ne amintim asta?
Nu ştiu.
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria III Sfârşitul episodului 5
Subtitrare: Retail