Din episoadele anterioare:
Copiii Pământului au distrus lucrurile pe aici de ceva vreme.
Sunt regina voastră!
Cer ca această judecată-răscoală ţărănească să fie anulată!
Josh Hoberman, promoţia 2016.
Vino cu mine dacă vrei să trăieşti!
A început!
Îmi pare rău.
Aia e cocaină?
Este excreţia unei creaturi magice foarte rare.
- Dar da, va trebui s-o tragi pe nas. - Ce creatură?
O zână?!
Şi eu nu pot s-o văd fiindcă n-am făcut niciodată un târg cu zânele?
Fiica mea e moartă din cauza lor.
Trebuie să vorbeşti cu zâna lui Irene.
Numele meu e Skye.
- Fen, ce este? Ce vezi? - Ea e! Skye!
- Dumnezeule, i-au tăiat piciorul! - Din asta e făcută pulberea.
- Ce-i asta? - E mai bine să nu ştii.
Nu trebuia oricum să te prezinţi la filiala De Dincolo a Bibliotecii?
Ba da, şi mi-am ars corpul ca să evit asta.
- Ai... - Da.
Bine, vino!
Alice, lucrezi la Bibliotecă?
Poate că mai trebuia să aşteptăm la oglindă.
- Poate că au supravieţuit. - N-au supravieţuit.
Întreab-o pe ea!
Harriet şi Victoria erau în interiorul podului.
Sunt sigură că ambele oglinzi s-au făcut fărâmiţe.
Dumnezeule! Nu!
Uite răspunsul!
Unde e geanta ta? Am nevoie de Cheia Adevărului.
Ca să-l văd pe Penny, dacă a reuşit să se întoarcă.
Bine.
Aţi găsit a Patra Cheie?!
Să vedem...
Bine... E cifrat.
Ai grijă cu ea!
Penny?
- Îmi pare cunoscut. - Nu.
Nu până nu-mi spui de ce erai în Bibliotecă.
Terminam ceva. "Suprema teorie unificată a magiei".
Aveam nevoie de informaţii.
Penny!
E ciudat, fiindcă nu-i nicio magie de unificat.
Lasă-mă să mă uit din nou!
Nu.
Ştiu ce e!
Muzică.
Muzică?
Muzică medievală.
Poftim!
Aşteaptă un minut!
- Sigur o cânţi bine? - Da, sunt sigură.
Atunci eşti o idioată.
Pe atunci, gama nu începea cu do.
Deci ăsta e un la.
- Ce e? - Nu ştiam că ai...
Studiez muzica de foarte multă vreme.
De asta se dezbrăca mama pentru bani.
Şi să n-o judecaţi! Era bună.
Şi îi plăcea. Şi cu asta mi-a plătit lecţii de pian.
Ce?! Unde a dispărut?
Nu...
Ce naiba?
- De unde au apărut oamenii ăştia? - Cine sunt?
Nu-i recunosc.
Cât e ceasul?
Todd...
E timpul pentru unicul Rege al Petrecerii!
Abia aştept să vină ceasul, să-mi pot lepăda pielea...
Nu-mi poţi citi gândurile, dar, dacă te întrebi...
Sunt altcineva şi nu m-ai mai cunoscut.
Îmi pun adevărata faţă...
Deschide uşa!
Iată-mă,
Demon al sclipirilor şi al strălucirii,
Ţine-ţi răsuflarea, te fac să-mi mănânci din palmă!
Mersi, domniţă, sunt cu voi şi petrecerea e-n toi.
Uitaţi-vă la mine!
Nu ştiţi ce aţi avut decât când aţi pierdut.
De ce a durat atât?
Ritmu-mi curge prin vene,
nimic nu mă mai poate opri.
Mersi, domniţă, sunt cu voi şi petrecerea e-n toi.
Uitaţi-vă la noi!
Nu ştiţi ce aţi avut decât când aţi pierdut.
Dă volumul mai tare,
dă muzica naibii mai tare... şi s-a terminat!
Cred că am găsit iadul.
MAGICIENII Seria III, episodul 9
Orice ar fi asta, n-am timp.
Unde e uşa?
Pe bune?
Toate ceasurile arată ora 4:20.
Pentru Josh nu e iadul.
De ce ne-ar trimite cartea aici? Unde suntem?
Oameni buni! Mă bucur mult să vă văd.
Pe bune, nu ne-am văzut de prea mult timp.
Vă dau mic sfat. Asta e o zonă fără reguli, în afară de una:
trebuie să fii vibraţia.
Iar vibraţia e distracţie în soare,
peste care n-ai voie să arunci nicio umbră, aţi înţeles?
N-am idee ce ai spus.
Ne bucurăm să vă vedem.
Unde suntem mai exact?
De ce fac asta?
E în ordine, oameni buni! Bine?
Ceea ce vă spunea Joshster
e valabil în Noua Ordine Mondială. Există o singură regulă:
distraţi-vă pe rupte sau luaţi-vă tălpăşiţa!
Cum să ne luăm tălpăşiţa, Todd? Nu e nicio uşă.
Da, dar în schimb avem...
Asta.
Dumnezeule mare!
Da! Nu petrecem doar fiindcă e distractiv.
Ci facem tămbălău fiindcă magia a revenit, copilaşii mei!
Aşa este!
- Cum? Eu... - Trei cuvinte: cui îi pasă?
Dumnezeule, sentimentul...
Ferăstrăul ăla de oase...
Fierarul care l-a făcut trebuie să fi fost un monstru.
Fen, am tras pe nas o grămadă de "cocaină de zâne".
Trebuie să mă ajuţi.
- Nu putem... - Poftim?
Sunt de acord că ceea ce li se face zânelor e înfiorător,
dar sunt malefice şi ţi-am spus ce ne-au făcut, mie şi fiicei mele.
Şi nu pot fi luate în sclavie. Pot face farmece.
Da, dar asta era în Fillory. E clar că aici e altfel.
Poate că aici sunt altfel.
Şi le pot vedea şi fără să fac un târg cu ele.
Cum?
- Ce drăcia dracului? - Aţi fost găsiţi vinovaţi.
De un marsupial cu perucă şi robă.
Judecătorul pe care l-aţi cerut pentru proces.
- Un wombat. - "Wombat"?
Iisuse, Tick, am zis "combat"! Am vrut o judecată prin luptă!
Asta nu e ceva ce "se poartă" în Fillory.
De ce crezi că am venit cu Bingle, un spadasin mut?
Dacă ştiam că avem un judecător wombat,
ne angajam un avocat wombat!
Există şi o veste bună.
Sunteţi liberi...
să alegeţi metoda prin care veţi fi executaţi.
Tick...
Nu vreau să par ţâfnos, dar unde e vestea bună aici?
E o onoare acordată doar celor mai măreţi dintre monarhii detronaţi.
Să vedem...
Lingura zimţuită... Să n-o alegeţi pe asta!
Escaladarea povârnişului abrupt al Muntelui Furnicilor de Foc...
Mai degrabă aş alege lingura.
Cascada infinită, zdrobirea cu pietre...
Stai...
- Cascada infinită? - E oribil. Şi ud.
Da... Dar care moarte de pe mica ta listă durează cel mai mult?
Cea care conţine cuvântul "infinit".
- Nu? - Da.
Avem mult timp să...
Ne gândim la păcatele noastre regale şi să ne căim.
- Să plănuim cum să... - Întâmpinăm moartea... cu graţie.
După cum doriţi.
Vă veţi prăvăli prin ape reci ca gheaţa, izbindu-vă de stânci
tăioase ca nişte lame, aşa că veţi sângera până la moarte
sau o să vă înecaţi... ori, dacă aveţi noroc, doar o să muriţi de foame.
Nu cred că puteam face o alegere mai bună.
- E un sentiment foarte plăcut. - E ceva foarte în neregulă aici.
Nu funcţionează niciuna dintre vrăjile de localizare.
Nu ştiu unde suntem.
- Ce-ar fi să fac o gaură în zid? - Sigur, dar...
Singura magie care funcţionează aici...
- Trucurile pentru petrecere! - Da.
Noi suntem în misiune.
Poate că există un indiciu despre ce putem sau nu face.
Nu putem să pierdem vremea aici, făcându-ne praf
cu whisky care nu se termină niciodată!
E coniac.
- Uşurel! - Ia-o tu uşurel!
- Eu cred că e vina ta! - A mea?
Da, faci porcării pentru amicii tăi Bibliotecari, ca să ne încetineşti.
Toţi suntem hipersensibili acum, aşa că ce-ar fi să bem ceva?
Staţi...
Nu!
Nu, eu nu sunt...
Mulţi ani trăiască...
La mulţi ani, dragă...
Petrecăreţi amuzanţi şi uimitori...
Mulţi ani să trăiţi!
Vine Josh. Trebuie să găsim o soluţie acum!
- N-o putem face aici. - Trebuie să-l prindem singur.
Eu pot să-l duc sus.
Cineva trebuie să stea aici şi să facă antren,
pentru ca nimeni să nu simtă vibraţiile negative.
Bine. Voi ocupaţi-vă de tocilar!
Eu mă ocup de indivizii ăştia.
Pot să-i mulţumesc mamei.
Stai! Poftim...
Cine eşti? Cum de poţi să mă vezi?
Eu sunt Julia.
Probabil că m-ai văzut cu Irene.
Tu eşti Skye.
Prietena mea, Fen, mi-a vorbit de tine.
Despre ce s-a întâmplat cu piciorul tău.
Îmi pare rău, sunt foarte ocupată.
Le faci curat în case, le pregăteşti mâncarea
şi ei îţi taie piciorul şi-l fac pulbere
ca să-l tragă pe nas şi să poată face magie.
Vreau să te ajut să scapi de aici.
Nu.
Nu, aşa e să fie.
Noi nu putem face magie. Suntem neajutorate.
Familia McAllistair ne protejează.
Nu, familia McAllistair vă foloseşte. Şi vă face rău.
Dra McAllistair o să se înfurie dacă întârzii.
Mie mi s-a spus că zânele pot face magie.
Dacă e adevărat, dacă pot să-ţi demonstrez,
asta dovedeşte că familia McAllistair te-a minţit.
În legătură cu toate.
Vino în laborator de îndată ce poţi să scapi!
S-a făcut?
Mi-am pus rochia cea nouă,
Mi-am despletit...
Stai!
Ai greşit cheia. Încearcă mi!
E în la.
Nouă ne place în mi.
E o idee excelentă.
Mulţumesc.
Am simţit mereu o legătură.
Mai ales când îmi aruncai priviri furioase,
de parcă încercai să mă omori.
Te-am considerat mereu enervant.
Ceea ce se dovedeşte a fi adevărata mea forţă.
Da, numai că nu azi.
Mi-am pus rochia cea nouă,
Mi-am despletit părul
Şi tot ce îmi mai trebuie
Este băiatul.
Mi-am pus ciorapii din plasă de mătase
Şi inima mi-e hotărâtă.
Mi-am pus cei cinci metri de crepe de chine brodat cu mărgele.
Nu îmi mai trebuie decât un braţ puternic de care să mă sprijin.
Dacă o să apară,
o să folosim oraşul ăsta mare
drept jucărie.
Şi dacă
va spune
"Draga mea, sunt al tău",
am să arunc cât colo
ciorapii mei din plasă de mătase,
da, şi fiecare mărgeluşă.
Tot ce îmi trebuie
este băiatul.
Asta-i o chestie care vă place vouă? Nu vă judec, dar e cam "de liceu".
Dumnezeule!
- E cartea? - Nu e aici.
Bineînţeles. Nu e nici măcar pianul nostru.
E doar o parte din toate astea.
Nu ştiu ce tot spuneţi. L-am adus aici, sus, ca să pot să repet.
- De asta e în camera mea. - Asta nu e camera ta.
Da, Josh, tu eşti un Naturalist. Asta nu-i nici măcar casa ta.
Asta-i cam tot ce ştiţi despre mine, nu?
De unde sunt? La care secţie studiez?
Când ne-am văzut ultima dată?
Acum vreo două săptămâni?
Exact. V-am trimis mesaje. Am sunat.
Am tot încercat să vă revăd şi să particip la misiune.
Verificaţi-vă telefoanele!
Am primit un singur răspuns, de la Julia.
Apoi nimic, de la niciunul dintre voi.
Asta rezumă părerea voastră despre mine, nu?
Mi-am pus rochia cea nouă,
Mi-am despletit părul,
Tot ce-mi mai trebuie acum
Este băiatul.
Mi-am pus ciorapii din plasă de mătase...
Număr de ventriloc! Frumos truc!
Măcar aia e vocea ta?
Bravo!
Da, ne-ai trimis multe mesaje.
Iartă-ne că am fost atât de...
Băgaţi cu capu-n fund ca nişte narcisişti?
Ne-ai lăsat baltă în Fillory, aşa că nu e...
Nu e acelaşi lucru. Aia a fost laşitate. Nu indiferenţă.
E în ordine! Nu ne cunoaştem prea bine şi acum nici nu mai e nevoie.
Misiunea s-a terminat. Magia a revenit.
Minunat! Atunci eliberează-te din sforile alea prin magie!
E ciudat.
Josh, ştiu că eşti un tip deştept.
Şi vrei să crezi că e adevărat, fiindcă sentimentul e grozav.
Dar asta nu e viaţa.
Cu cât o să stai mai mult aici, cu atât n-o să mai vrei să pleci.
Vrea să rămână! Bine.
Spune-ne doar cum ai ajuns aici, ca să putem ieşi.
Lăsaţi-ne!
Bine...
Bun...
- Ai şutit cheia? - Am făcut...
Exact opusul.
Aştepţi până se întunecă. E mai bine.
Daţi-mi voie să vă opresc! N-o să vă ajut să evadaţi.
De fapt, n-o să vă mai ajut niciodată cu nimic.
- Ce spui? - Sunteţi cei mai răi.
Cei mai lamentabili cârmuitori pe care i-a avut vreodată Fillory.
Zău aşa! Martin Chatwin?
Voi toţi! Copiii Pământului.
Farsa divină a lui Ember şi Umber. Şi ştiţi ce e cel mai exasperant?
Cum credeţi mereu, sincer, că aveţi dreptul.
- Nu noi am făcut regulile aici. - Nici măcar nu ne plac.
Bine! Pentru că nu mai trebuie urmate.
Fără magie înseamnă şi fără cârmuitori pământeni idioţi,
şi-mi recuperez regatul.
- Regatul tău? - Am cârmuit Fillory ani în şir.
Tick... Să ne luăm un răgaz...
Dacă e ceva ce am făcut sau n-am făcut,
am ratat sau am zbârcit, nu crezi că, după toate prin câte am trecut,
ai putea măcar să vorbeşti cu noi?
Refuz să cerşesc ceea ce am aşteptat să înşfac.
Acum e momentul.
"Muntjac", ne ducem la Cascada Infinită.
De cum ajungem la Punctul Fără de Întoarcere,
îi punem într-o barcă de salvare şi lăsăm vârtejurile
să-i ducă peste margine.
Şi atunci vom avea, în sfârşit, un Fillory liber,
al fillorienilor ca noi, pentru ei şi făcut de ei.
Ce spui?
Aliaţi?
Şi ea?
Chiar toată lumea ne urăşte?
Bine, suntem păziţi şi încuiaţi aici.
Măcar dezleagă-ne mâinile!
Eu voi...
refuza asta!
Bine, chestia asta cu refuzurile a devenit deja plictisitoare.
Şi de ce nu e o idee foarte proastă?
Fen, orice ar fi făcut, ele nu merită să...
Adică nimeni nu merită să...
Dra McAllistair îşi ia cina.
Am o oră.
Bine. N-o să exagerăm. Vrem doar să vedem ce poţi să faci.
Deci, după ce n-am mai găsit-o pe Kady, am tot sunat...
Bine, suntem nasoi. Am înţeles.
Ce urmează?
M-am întors la Bacchus. Petrecerea era încă în toi.
Dar, oricât aş fi apelat la "substanţe",
nu-mi ieşea din minte cum m-aţi abandonat.
Lucru care nu-mi era tocmai necunoscut.
Mă puteţi dezlega?
Am înţeles ce aţi vrut să spuneţi şi nu-mi mai simt degetele mari.
Cred că e un laitmotiv al vieţii mele.
Fratele meu... a cumpărat pentru noi bilete la concertul ăsta.
S-a dovedit a fi ultimul concert al lui Bowie în State.
- L-am văzut. - A fost uimitor, nu?
E ceea ce am auzit de la fratele meu,
care nu m-a mai luat cu el ca să meargă cu Ann Posner.
Şi, după ce s-a întors şi mi-a spus cât de grozav a fost
şi că Bowie a venit în mijlocul publicului
ca să cânte "Under Pressure",
nu m-am simţit atât de rău pe cât ar fi trebuit,
fiindcă-mi spuneam că asta se întâmplă.
"Aşa se va întâmpla mereu."
Putem să revenim la cum ai ajuns aici?
- Todd? - Ai moralu' sus, frate?
Dar nu şi scula. Trebuie să mă culc.
Să-ţi spun un mic secret?
Fugi de aici!
Bine... Unu: dacă am halucinaţii, pune-mă pe perfuzii cu ecstasy!
Doi: cine mai ştie? Şi trei: cum?
Unu: n-ai halucinaţii.
Doi: toţi cei care trebuie să ştie.
Şi trei...
Stai... Todd are cea de-a Cincea Cheie?
- E una dintre ele. Nu sunt sigur. - S-o luăm!
Ei bine...
Cheia...
Nu este cheia către ceea ce facem aici.
Bine, dar e foarte importantă.
Trebuie să le spun prietenilor mei! Sunt aici?
Scuze, dar cum poate reînvia magia dacă tu ai doar una dintre chei?
Şi de ce sunt ei...
Da, am trăit asta.
"Distraţi-vă sau adio!"
Ăsta n-a fost un indiciu că e o cheie falsă?
Nu e falsă. E doar altfel.
Magia revine. Încă nu e sută la sută.
Lucrurile evoluează întruna.
Ai mai văzut vreun om cunoscut în afară de Todd?
- Ai fost afară? - Tipii ăştia sunt grozavi.
Şi o să fac un tur al campusului de îndată ce...
- Josh, aici nu e Brakebills. - Şi acest Todd e foarte ne-Todd.
Adevăratul Todd nu e sinistru de poruncitor, cu o armată ţopăitoare,
care devine dementă la...
Nu...
Josh, misiunea ne-a adus aici cu un motiv,
care nu e să petrecem până la nemurire pentru plăcerea lui Todd.
Staţi! Asta e.
- Ce este? - De ce Todd nu e Todd. Cred...
La naiba!
Uite, ne-am purtat foarte urât cu tine
şi-ţi jur că o ne revanşăm, dar trebuie să ne faci rost de timp
ca să ne dăm seama ce se întâmplă.
Daţi-vă seama sau nu, dar dacă aveţi dreptate
şi asta e realitatea mea particulară, vreau să dispăreţi din ea.
Să facem tărăboi!
Eşti gata?
E bine. Din nou!
Unu, doi, trei!
E o prostie.
Poate că n-o înveţi bine.
N-am văzut niciodată o zână îndoindu-şi degetele ca Magicienii.
Ele sunt magice. N-au nevoie să acceseze magia.
Ele trec direct la distrugerea vieţii tale.
Bine...
Uite... Dă-mi mâna!
Imaginează-ţi o floare crescând din palma ta!
Dar nu ţi-o imagina în minte!
Imaginează-ţi-o aici! În lumea reală.
- Ce este Todd?! - Un mâncător de vise.
E din basmele populare germane. Un demon care creează
o mică enclavă, în care toate închipuirile tale se adeveresc,
şi apoi se hrăneşte cu fericirea ta.
Se droghează cu bucurie?
Da, şi a creat toate astea ca să se hrănească cu Josh.
- Şi se întâmplă să semene cu Todd? - Îşi poate schimba forma.
Dar cum ar găsi el a Cincea Cheie şi de ce?
- Şi de ce ar ascunde-o? - Nu ştiu.
Nu e malefic... pentru un demon.
Bun, deci demonul avea a Cincea Cheie aici.
Cartea ne-a adus aici, aşadar... Cheia trebuie să fie încă aici, nu?
Nu sună deloc bine în mi.
- Poftim? - Nu... melodia.
- Ne-Todd are un fetiş pentru... - Mi.
- A cincea "cheie". - Dar din la.
Stai! Fără degete!
Uneori se întâmplă lucruri rele.
Lăsaţi-o o clipă!
Să vedem dacă ne spune ce este!
Draga mea, nu trebuie să-l asculţi pe Tick.
Poţi să faci ce vrei.
Să te întorci, să te duci spre casă, să te relaxezi, orice.
Nimic.
Poate că Tick a avut dreptate în privinţa noastră.
Ce ne-a dat nouă dreptul?
N-am făcut noi lumea.
A fost făcută de nişte demenţi mâncători de carne de capră,
aşa că normal că-i nebună.
Şi sigur că noi suntem nebuni fiindcă încercăm s-o facem mai bună.
- Dar ştii ce? - Ce?
Am făcut-o.
Timp de un super-minut, am făcut-o mai bună.
Când?
Imediat după ce tu şi Idri aţi făcut târgul acela.
Şi el s-a prefăcut într-un şobolan?
Am zis "un minut".
Literalmente, un minut perfect pe pietroiul ăsta regulat de zei.
Şi o putem face din nou. Am făcut lumea mai bună.
Zău aşa!
Practic, ne-am avut doar unul pe celălalt.
Şi, astfel, am trecut aproape prin tot.
Tot!
Tot.
Orice s-ar întâmpla,
îţi mulţumesc că ne oferi timpul ca să putem în sfârşit vorbi
fără nicio aiureală şi pot să spun...
Te iubesc, Margo.
Ştiu.
Am ajuns la Punctul Fără de Întoarcere.
Te rog, opreşte-te, ca să-i putem lăsa pe apă.
Te rog! Opreşte-te!
Te rog?
Îţi poruncesc să te opreşti în clipa asta.
Sunt regele tău! Opreşte-te imediat!
Prima mea Proclamaţie Regală.
Scufundăm toate corăbiile care pot să gândească. Scrieţi!
Oare pentru mine ai vrea să opreşti?
La naiba cu asta!
CĂTRE CEI ÎN MISIUNE: IEŞIŢI PE AICI!
Sfinte Sisoe!
Colierul...
Le ucide când îşi folosesc magia.
- Cum am putut să nu... - Ochii tăi!
Julia! Magia pe care tocmai ai făcut-o...
Nu ţi-ai folosit mâinile! Cum?
Cred că trec la următorul nivel.
Tipule, sunt nou aici, bine? Nu ştiu unde e cafeaua.
Nici măcar nu ştiu dacă există cafea aici.
Penny.
- Îl auziţi şi voi? - În cap?
- Da, şi eu. - Penny!
Stai... Kady?
Penny, unde eşti?
Sunt în Biblioteca din Lumea De Dincolo.
Tu unde eşti? Cum de te pot auzi?
- Nu ştiu, dar noi te putem auzi toţi. - Tu ne auzi pe noi?
- Am halucinaţii? - Dacă ai înseamnă că am şi eu.
- Eliot, Margo? - Quentin?
Penny? Ce se petrece?
E a Cincea Cheie. Cred că asta face. Legătura dintre noi toţi.
Oameni buni, sunt sigură că e important,
dar aproape că am omorât o fiinţă.
Apoi, nu ştiu cum, am îngheţat-o în timp.
Şi nu prea ştiu ce să fac în continuare.
Aşa că lăsaţi-mă o clipă!
Bună!
Noi suntem înlănţuiţi de o corabie care se va prăbuşi într-o cascadă.
Ca să nu mai punem stâncile ca nişte lame, aşa că...
La naiba, Cascada infinită!
Nu ne ajutaţi. Staţi! Voi aveţi magie.
- Puteţi opri corabia asta? - Nu e genul acela de magie.
Bine, atunci savuraţi ţipetele noastre când murim.
Ieşiţi toţi din capul meu!
Josh... Staţi... Cred...
Ne ducem înapoi la Brakebills. Luăm Cheia Timpului şi inversăm...
- Nu putem ieşi pe uşa asta! - De ce?
Fiindcă ne ascultăm toţi unii pe alţii.
Vorbim între noi. Toţi opt.
Asta face cheia. Ne uneşte.
Misiunea ne-a dus la o lume făcută pentru acel Căutător
care se simte mereu lăsat în urmă.
Cheia... are nevoie să lucrăm toţi împreună.
Ce aiureală!
Totul era grozav până aţi venit voi, aşa că plecaţi!
Cine-i ăla?
Perfect! Mersi, Penny!
- Ştiţi ce? La naiba cu regula! - Nu, Josh. Linişteşte-te...
Şi du-te naibii!
Nu!
Ascultaţi! Trebuie să-l salvăm pe Josh şi să-l convingem să vină cu noi.
N-am idee despre ce vorbeşti.
Noi avem propria chestiune de viaţă şi de moarte aici.
Da, suntem toţi daţi peste cap, fiecare în felul lui, ca de obicei.
Dar, dacă nu facem asta, misiunea s-a terminat.
Trebuie să lucrăm împreună în clipa asta!
O să sune ciudat, dar luaţi-vă după mine!
O să auziţi muzică.
O să ne asigurăm că toată lumea ştie cuvintele,
dar absolut fiecare dintre noi trebuie să cânte.
Te urăsc...
Opriţi-vă! Nu!
Nu! Încetaţi!
Presiune... apăsându-mă,
Apăsându-te... Ceva ce nimeni n-a cerut.
Sub presiune,
care face scrum o clădire, desparte o familie,
lasă oameni pe străzi...
Julia?
E teroarea faptului că ştii
despre ce e vorba pe lumea asta.
Că priveşti prieteni buni
cum strigă: "Eliberează-mă!"
Mă rog ca ziua de mâine să mă ducă mai sus...
Presiune asupra oamenilor, oameni pe străzi...
Bine...
Pierd vremea,
dau cu şutul creierilor mei, pe podea.
Astea sunt zilele în care nu plouă, ci toarnă...
Oameni pe străzi...
E teroarea faptului că ştii despre ce e vorba pe lumea asta.
Privind prieteni buni
cum strigă: "Eliberează-mă!"
Mă rog ca ziua de mâine să mă ducă mai sus...
Mai sus!
Presiune asupra oamenilor, oameni pe străzi...
La naiba, Penny!
Am întors spatele, ca un orb.
Am stat cocoţat pe gard, dar nu ţine.
Tot aduc iubire, dar e atât de zdrenţuită...
De ce?
Iubire...
Nebunia râde şi noi cedăm sub presiune.
De ce nu ne mai putem da o şansă?
De ce nu-i mai putem da iubirii o şansă?
De ce nu putem dărui iubire?
Dăruieşte iubire...
Fiindcă iubirea e un cuvânt atât de demodat...
Şi iubirea te provoacă
să-ţi pese
de oamenii de la marginea nopţii.
Şi iubirea te provoacă
să schimbi felul în care ţii la tine.
E ultimul nostru dans.
Ăştia suntem noi înşine...
Sub presiune.
Presiune.
Fan Bowie?
Fan Margo.
A zis că o să vă descurcaţi de minune.
Cine a zis... Ce?
Singurul pentru care aş face asta.
Ca să fiu sincer, a fost o belea.
Nu e nimic personal, Josh, dar după vreo două săptămâni
am început să mă îndoiesc că prietenii tăi vor veni
sau că merită.
Deci totul a fost un test?
Totul e doar un test. Nu, Pen?
Penny?
Penny, mă auzi?
Eliot, Margo?
De ce nu ne mai auzim?
Nu vreau să fiu mojic, dar îndoparea cu lumea visurilor lui Josh
mi-a cam provocat gaze.
Am nevoie de puţin timp singur la ashram. Aşa că...
La revedere! Felicitări!
Repede...
Plictiseala e aproape palpabilă.
Slavă Domnului!
Staţi... unde e Cheia Adevărului?
A dispărut?
Am avut nevoie s-o împrumut.
Salut!
Josh! Nu m-ai mai sunat.
Vechiul eu era un nătărău care făcea asta.
Pe bune?
Am ratat o grămadă, nu-i aşa?
Da.
Aţi urmărit serialul MAGICIENII
Seria III Sfârşitul episodului 9
Subtitrare: Retail