Anterior în "The Magicians"...
Nu numai că le-ai salvat vieţile,
le-ai schimbat vieţile
la fel cum ei au schimbat-o pe a ta.
Nu ai vrut să renunţi la toate acestea.
Scuzaţi-mă, domnule. Fillory este condus în continuare
de Marele Rege Provizoriu Fen, nu-i aşa?
Domneşte Regele Întunecat, slăvită să fie domnia sa.
Marele Rege Fen şi Josh, Prinţul Prospeţimii,
au fost detronaţi acum 300 de ani.
Avem nevoie să mergi pentru a găsi pe cineva şi a-ţi da toată silinţa
să o convingi, să ne ajute.
Pe Alice Quinn.
Având viermele, dacă aruncaţi o vrajă, veţi fierbe de vii.
Semnul lui Reed i-ar opri să declanşeze parazitul.
Şi după ce ne ocupăm de grupul Şarpele,
semnul este eliminat fără nicio cheltuială.
Pentru Julie îmi fac cele mai multe griji.
Mulţumesc că ai decis să nu mai primesc niciodată magie.
A fost într-un loc ciudat.
- Iar magia... - Vine din durere.
- Ai... ai văzut asta? - Da.
Deci... ce vei face cu asta?
Bine.
Julia, eşti... pregătită?
- Arăţi... - Îmbrăcată prea elegant.
Minunat.
Am crezut că ai spus despre asta că-i o întâlnire.
Am spus că te voi scoate undeva şi să te îmbraci corespunzător.
Asta înseamnă să te îmbraci. Sigur mi-ai spus să mă îmbrac.
- Trebuia să fiu mai explicit. - Bine.
Mă bucur să aud că accepţi vina.
Singura problemă este că, trebuie să plecăm acum, altfel o vom rata.
- Unde-i haina ta? - Dar sunt 24 de grade afară.
Nu sunt acolo unde mergem.
Bine...
Poftim.
Eşti de acord să te duc în călătorie?
Sunt de acord să fiu...
dusă-n călătorie.
Unde suntem?
Pe cealaltă parte a planetei. Uite.
Prietenul meu, Seth, e artist, dar nu era suficientă magie pentru el,
până acum, să lucreze cu meteoriţii.
Este incredibil.
Vezi? Sunt multe modalităţi de a folosi magia,
pentru a face lumea un loc mai bun.
Stai. Ce?
De aceea m-ai adus aici?
Nu, asta nu-i...
Te-ai străduit foarte mult să încerci desluşirea acestui lucru.
- Ţi-am spus. E treaba mea. - Iar eu încerc să te ajut.
Să vin cu idei.
Eu trebuie să aleg asta.
Înţelegi ce înseamnă asta, nu-i aşa?
Simţi asta?
E un alt val?
Rahat.
Penny.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
The Magicians-Sezonul 05, ep 01 "Do Something Crazy"
Cum ajută lumea crearea unor modele frumoase pe cer,
- când se poate întâmpla asta? - Nimeni nu ştie când vine un val magic.
Şi ce? Ar trebui să încercăm şi să facem lucrurile mai drăguţe?
Valurile sunt tot mai rele. Spun că acesta-i tipul de lucru
pe care să-mi folosesc magia, să repar.
Julia, am vrut să iei o pauză pentru o noapte.
Da, dar de asta lucrez.
Adică...
Am magie doar pentru că l-am pierdut pe Q.
Trebuie să găsesc ceva pentru a lucra cu ea...
Şi să merite.
Julia, nu-i nimic ce vei putea face vreodată şi să merite pierderea lui.
Ştii ce mă macină?
Continui să mă gândesc la...
"Ar trebui să vorbesc cu Q.
El ar şti ce trebuie să fac."
Apoi sunt în genul, "Corect."
A trecut doar o lună.
Acest gen de lucruri necesită să treacă ceva vreme.
La naiba. Rahat.
- Îmi cer scuze. - Domnule decan Fogg?
Am aşteptat momentul potrivit să intervin
şi... nu a mai venit.
- Eşti beat? - Nu. Şi-mi cer scuze pentru whisky.
L-am... mirosit.
Nu încerci să mă convingi din nou să merg la Brakebills, nu-i aşa?
Nu prea, draga mea.
Am acceptat refuzul tău,
cum ar trebui să facă orice domn.
Adevărul este că, sunt aici pentru Penny.
Iisuse Hristoase, ce s-a întâmplat aici?
Everett a băut un rezervor de magie şi a explodat.
A trebuit să se ducă undeva.
Prea multă magie înseamnă că prea mulţi oameni cu potenţial
îşi descoperă calităţile.
În ultima vreme, tot mai mulţi oameni au reuşit să treacă, decât putem face faţă.
Şi acum uită-te la acest loc.
Ar putea fi la fel de bine o şcoală de stat nenorocită,
supraaglomerată, cu probleme de disciplină.
Ştii că cineva a furat din depozitul cu lut viu a şcolii?
- Nu. - Desigur. Din cauza supratensiunilor,
câţiva dintre ei s-au aruncat în aer, ceea ce nu-i foarte bine pentru moral, dar da,
ajută la nenorocita de înscriere excesivă.
Odată cu creşterea numărului de studenţi, a venit o creştere simultană
în unele dintre disciplinele mai rare...
ca a ta.
Aşa că, cine-i mai bun să le predea, dacă nu tu?
Nu sunt profesor.
Penny, eşti singurul călător de la Brakebills
şi care-i în viaţă pe această planetă, ceea ce te face cu mult mai calificat să-i înveţi
decât ceilalţi pe care îi am,
- inclusiv faţă de mine. - Da, dar dacă unul dintre ei
- este ucis din cauza mea? - E un excelent punct de vedere.
Asta te compensează împotriva oricăror pretenţii,
legale sau magice, pe care le-ar putea avea studenţii.
Asta nu prea îmi rezolvă problema.
Penny, te pot asigura că, fără învăţămintele tale,
unul dintre ei va fi ucis cu siguranţă.
Fie.
Pentru frumoasele noastre cadavre.
Nenorocitele de cadavre superbe.
M-aş culca cu cadavrele noastre.
Ce facem aici, Eliot?
Disperăm cu stil,
aşa cum este potrivit pentru doi foşti Mari Regi ai Fillory.
Pe această notă, este ora 3:00, atunci când te întreb de obicei
- dacă doreşti să vorbim despre Quentin. - Şi eu răspund ca de obicei, "Sunt bine."
Cu ajutorul câtorva beţii aplicate generos.
Aş prefera să mă concentrez asupra situaţiei noastre actuale fără speranţă.
Trebuie să-i recunosc meritele acestui Rege Întunecat.
Toate patrulele şi securitatea sporită
au făcut imposibilă intrarea în castelul său.
Am încercat de o săptămână. Asta pare a fi suficientă.
Deşi Rege Întunecat este puţin cam generic
ca nume de personaj negativ, nu-i aşa?
- Am observat. - Înţelegem, eşti un despot.
Eşti nenorocitul de Rege Întunecat.
Deşi este oarecum eficient.
Toată lumea pare îngrozită de el, ca iepuraşii.
- Păreau neobişnuit de speriaţi. - Erau.
Sper că vor duce avertismentul nostru la 23.
Ştii că ştiu faptul că i-am spus să nu călătorească aici,
din cauza rahatului de timp, dar poate ar trebui
să luăm Copacul portării înapoi spre Pământ şi să ne regrupăm?
Cred că nu-i sigur să plecăm până nu descifrăm rahatul timpului.
Dacă ne întoarcem şi...
este 300 de ani mai târziu pe Pământ?
Dacă am putea găsi o cale de intrare în castelul său
şi să aflăm ce li s-a întâmplat lui Josh şi Fen,
- am putea fi într-o poziţie mai bună. - Bambi, suntem cu 300 de ani în viitor.
Toate semnele indică spre ceva care nu-i bun.
Josh e un nenorocit de Magician.
Maybe a copt un tort al nemuririi sau ceva de felul acesta.
În plus, e Fillory.
Abundă ciudăţenia.
Cred că aceşti oameni nu au primit informarea că trăiesc într-o distopie.
O descătuşare bună pentru pelerini.
- Bună. - Văd că aţi început festivităţile de azi.
- Corect... - Sunt... sunt Pree.
Şi... voi trebuie să fiţi...
Mare Rege Margo şi Mare Rege Eliot.
Ce?
Ghiciţi cine sunt.
Haide.
Mare Rege Fen cea fără degete la picioare.
Nu-i rău, nu?
- S-au costumat ca noi. - Hei,
- unde-i petrecerea cea mare? - Da.
Chiar aţi băut.
Există un singur loc
pentru a sărbători Marea Eliberare.
Castelul Whitespire!
Castelul Whitespire.
- Desigur. Unde altundeva? - Vrem să ajungem acolo
înainte să dispară locurile bune, aşa că veniţi cu noi.
- Haide. - Haide.
- Nu poate fi atât de uşor, nu? - Presupun că da.
O după-amiază plăcută, Alice.
E după-amiază.
Ai primit o altă scrisoare de la Bibliotecă.
Ştii...
vor continua să le trimită
până vei răspunde.
Ştiu. Deja le-am spus nu.
Nu se pricep să asculte.
Alice, ştii că n-am nicio problemă să locuieşti aici
şi e treaba ta dacă vrei să pleci,
dar acum am nevoie să îmbraci...
orice îţi vine şi să mă ajuţi.
E o urgenţă.
Vrei ajutorul meu să trişezi?
Nu să trişez, să aleg.
E competiţia orhideelor perene de la clubul de grădinărit al doamnelor mele
şi vreau să câştig.
Dar niciuna dintre ele nu e Magician, nu-i aşa?
Da, dar asta nu înseamnă că nu sunt o grămadă de muieri bătrâne şi rele.
Mamă, asta nu-i urgenţă.
Ba da, este.
E prea multă magie, Alice.
Tot ce ating...
creşte foarte mult.
Răspund eu.
Bună... pot să intru?
Bine aţi venit la Deplasarea psihică introductivă.
Numele meu e profesorul Adiyodi.
Văd că aveţi Umar, Kaminsky, Aurora...
Întotdeauna am crezut că ajută cărţile, dar...
Singura problemă este că, aceste cărţi te fac să crezi
că poţi face ceva ce nu ar trebui.
Aude cineva gândurile oamenilor?
Drăguţ. Veti dori să obţineţi ziduri psihice,
să blocaţi acest rahat.
Adevărul? E un blestem să fii călător.
Cel mai bun scenariu?
Ajungeţi pe post de taxi pentru prieteni.
Cel mai rău caz? Visaţi la vulcani
şi apoi vă treziţi în unul.
- Ce-i? - Chiar ne vei învăţa ceva
sau vei încerca să ne sperii?
Uite, omule. Încerc să spun totul cum e real.
Ar trebui să fiţi speriaţi.
Aţi călătorit?
Cineva?
Bine. Vorbind serios,
Faceţi un tatuaj împotriva călătoriilor şi plecaţi.
Bucuraţi-vă de viaţă.
Pentru că ar fi mult mai lungă, decât dacă veţi rămâne cu acest rahat.
Sfârşitul cursului.
Armonie.
Şi eu îi simt lipsa, dar spiritism?
Am vrut să vorbesc cu el,
apoi am realizat. Dacă aş putea?
Dacă am putea?
De fapt, să vorbeşti cu morţii este o magie sălbatică.
E mult prea periculos.
Atunci, ce să fac?
Pentru că nu ştiu, iar persoana pe care vreau să o întreb...
este Q.
Şi eu îi simt lipsa în fiecare zi.
Sincer, chiar nu ştiu cum să trec mai departe fără el.
Eu... dar trebuie, nu-i aşa?
Am găsit-o.
Era a lui.
Notiţele lui sunt scrise pe margini.
Ce tocilar.
Nu pot discuta cu el, dar... pot să citesc.
Îmi imaginez la ce se gândea.
Următorul cel mai bun lucru.
Kady e aici?
Lasă-mă să înţeleg corect.
Prietenul tău a încercat să-ţi elimine Semnul lui Reed
- cu magie şi... - Mi-a explodat braţul. Da.
- Nu pot nici să arunc vrăji. - De ce nu mergi la un spital?
Nu am asigurare de sănătate.
Ştiu o vrajă.
- Totuşi, e posibil să vomiţi. - Mult?
Cerşetorii cu un braţ nu pot fi alegători cu un singur braţ.
Pune-i braţul la loc.
Stai, stai, stai. Cât voi vomita?
Mulţumesc...
- Ai acea privire, şefa. - Acelui individ...
îi era teamă că nu va mai avea magie,
încât a fost dispus să rămână fără braţ pentru a o recupera.
Acel individ era un idiot.
Sau poate doar disperat.
Şi ce? E dificil să fii Vrăjitoare?
- Mereu a fost dificil. - Cel puţin ne-am putea apăra.
Am crezut că, fiind magia revenită, lucrurile vor deveni mai bune.
Biblioteca a promis că vor elimina toate Semnele lui Reed
- şi nu a făcut-o. - Eşti surprinsă?
Am auzit că Biblioteca se destramă.
Aşa că am dubii că a face bine vrăjitoarele
ar fi o prioritate pe lista lor.
Nu mai aştept.
Există foarte multă magie acum,
aşa că hai să găsim o cale de a le scoate chiar noi.
Dacă vorbeşti serios,
am auzit de un individ care ar putea să ne ajute.
Un manual al Bibliotecii din Tărâmurile de Nicăieri
ar trebui să aibă ritualul pe care îl căutaţi.
Şi de ce ar trebui să avem încredere în tine?
Pentru că nu dau doi bani pe Bibliotecă.
Nu am făcut-o niciodată.
Nici nu citesc cărţi.
- Dar ai lucrat pentru ei. - Nu o mai fac.
Contractele nu mai sunt valide după ce acel loc se prăbuşeşte.
În plus, sunt neutru,
aşa că fac multe rahaturi ciudate...
pentru bani.
Şi din moment ce nu suntem aici să facem sex cu păianjenii, puteţi plăti, nu-i aşa?
- Putem plăti. - Cât de repede poţi să ne aduci manualul?
Nu vi-l aduc.
Doar vă spun unde-l puteţi găsi.
Un fost depozitar de carte al Bibliotecii pe care nu l-a atacat încă nimeni.
Vor avea unul...
şi multe alte bunătăţi pe lângă asta.
Şi nu iei aceste bunătăţi pentru tine? De ce?
Amice, dacă aş fi ştiut cum să jefuiesc acest loc
fără să fiu decapitat, l-aş fi jefuit chiar acum.
Aţi venit cu toţii să auziţi povestea
Marei Eliberări.
Prima dată am fost eu, Ember, Zeu al Fillory.
Apoi a venit fratele meu cel plictisitor, Umber.
Împreună am creat această lume.
Dar am crezut că va fi amuzant dacă Fillory
ar fi fost condus de Copiii Pământului.
Eu sunt Marele Rege Eliot
şi sunt beat tot timpul.
Cât de original.
Eu sunt Mare Rege Margo şi sunt nervoasă tot timpul.
Eu sunt Regele Quentin
şi sunt nemulţumit tot timpul.
Eu sunt Regina Alice şi am murit,
într-un fel.
E complicat.
Copiii Pământului au venit şi plecat făcând lucrurile caracteristice lor,
cum ar fi să mestece zgomotos şi mesaje.
Unul dintre ei chiar m-a ucis,
ceea ce nu-i amuzant,
dar cel puţin a fost neaşteptat.
A uitat să menţioneze că el urma să distrugă lumea.
- Adevărat. - Indiferent cine era la conducere,
Fillory a rămas încătuşat faţă de ei,
ceea ce ne aduce la... aceştia doi.
Sunt Mare Rege Fen cea fără degete la picioare
şi îmi plac cuţitele.
Eu sunt Josh, Prinţul Prospeţimii,
şi ador să mănânc.
De asemenea, am o mustaţă.
Presupun că Josh a trecut prin faza mustăţii.
Ei n-au dat atenţie când s-a întâmplat.
Prădătorii au venit în Fillory.
Zona de frontieră a fost năpădită.
Oamenii au fugit pentru vieţile lor.
- Ce-i un Prădător? - Nimeni nu ştie...
- Nu ştiu. - de unde au venit Prădătorii,
dar erau peste tot. Oamenii au cerut ajutor.
Dar noi n-am făcut nimic.
Oamenii s-au rugat.
Nu au mai fost zei în Fillory
şi totuşi li s-a răspuns la rugăciuni.
Voi salva oamenii din Fillory!
Cine a fost eroul misterios?
Doar un vrăjitor umil, venind la voi din întuneric.
Până la urmă, oamenii au decis
să facă din acest vrăjitor întunecat, regele lor: Regele Întunecat.
Promit să vă protejez cât voi trăi.
Şi voi trăi pentru totdeauna.
Dar înainte să se poată îmtâmpla asta,
oamenii au primit desertul!
Spre spânzurătoare!
A spus cineva "desert"?
În timp ce aruncam lanţurile trecutului nostru,
am declarat ziua de azi ca fiind cunoscută, prin urmare, ca Marele Eliberare.
Şi oamenii din Fillory au trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Margo, pentru numele lui Dumnezeu,
- vrei să te întorci? - I-au ucis!
- I-au ucis de le-a ieşit rahatul. - Da. Acum 300 de ani. Bine?
Poate n-ai avut timp să te pregăteşti pentru asta,
dar trebuie să ştii că nu s-a terminat bine pentru ei.
Ei bine, încă nu s-a terminat.
Vom face "Sfărşitul jocului" cu acest rahat.
Când ai avut timp să mergi la "Răzbunătorii: Sfârşitul jocului"?
Contează?
Spun că vom rezolva această curvă de timp.
În centrul Fillory este o inimă de ceas construită de pitici.
Ei sunt cei care au învăţat-o pe Jane Chatwin cum să facă Magia Timpului.
Iisuse Helena Bonham Hristoase. Citeşte cărţile, El.
Vom da înapoi ceasul, 300 de ani, înainte de tot acest rahat.
Corect. Deci, presupun că trebuie să găsim cumva calea
spre centrul lumii.
Când eram Mare Rege, am început săpăturile pentru a-l atinge.
Am vrut să-l văd pe Piticul cu Ceas.
Care are grijă de inima de ceas?
Haide.
Deci, chiar vom aluneca spre centrul lumii?
Să-ţi crească un clitoris, bine?
Curvă, mi-aş face dacă aş putea.
Ce te-a convins să te răzgândeşti?
Aveam nevoie să ies din casă, iar cerinţa ta
părea cel mai puţin enervantă.
Promiţi că nu-mi vei cere să mă înrolez în Bibliotecă?
Promit.
Am nevoie doar de un fosforomant
pentru... o după-amiază.
Fie.
Nenorocitul. M-am lovit serios.
Da.
Cred că am pierdut câteva kilograme
prin frecare.
Bine aţi venit, aventurierilor!
Stai. Tu eşti Piticul cu Ceas?
Am crezut că vei fi mai mic.
Pentru că am de-a face cu ceasurile?
Pentru că pe Pământ, "pitic" înseamnă "mic".
Serios?
Pământul chiar este mare?
Spuneţi-mi. S-a întâmplat să aduceţi ceva mâncare cu voi?
- Trebuia să aducem ceva mâncare? - Nu trebuia.
M-am gândit că, dacă aţi făcut drumul acesta de la suprafaţă,
s-ar putea să aveţi câteva gustări consistente.
Cum ar fi pâine şi poate şuncă,
brânză, salată
şi poate câteva condimente asortate.
Se pare că vrei sandviş cu şuncă.
Dacă oferi un sandviş cu şuncă.
- Nu o fac. - Înţeleg.
Doar că...
Nu ies prea mult din cauza perturbărilor masive
în fluxul timpului, care se întâmplă atunci când o fac.
Am parte de ciuperci de peşteră.
Sunt bune.
Am sperat că ai putea să ne ajungi.
S-a simţit că Pământul ş Fillory s-au desincronizat.
Pe Pământ, de-abia dacă a trecut timpul,
în vreme ce aici, au fost 300 de ani.
Marele val de magie a săltat viteza înainte.
A trebuit să o trag în jos înainte să ajungă prea departe.
Bine. Ce spui dacă dai înapoi cu 300 de ani?
Nu pot.
Aceste angrenaje nu sunt făcute să meargă înapoi.
Probabil că aş putea să vă duc cu 300 de ani înainte, dacă doriţi.
De ce dracul am dori să mergem cu 300 de ani în viitor?
De ce ai dori să mergi cu 300 de ani în trecut?
Pentru că toţi prietenii noştri sunt morţi şi lumea e dusă dracului.
Îmi pare rău.
Aceste ciuperci... m-au şi drogat,
iar aşa nu mă iau după indiciile emoţionale.
Uite.
- Eşti un pitic inteligent, nu-i aşa? - Da.
Trebuie să existe vreo cale prin care să sari înapoi.
Adică, tot acest lucru
- e deja imposibil, nu-i aşa? - Da.
Ne pare rău că nu ţi-am adus o gustare.
Aici nici nu-i vorba de gustare.
Dacă dau ceasul înapoi, ar fi... ar fi rău.
Cât de rău? Pentru că acum e rău.
Rău ca în apocalipsă.
Ar distruge Fillory.
Aşa că îmi pare rău.
Aş vrea să vă pot ajuta.
Vreţi câteva ciuperci de peşteră?
Priveşte partea bună, Bambi.
Tocmai ce am urcat la suprafaţă,
care a durut mult mai puţin decât pe drumul spre jos.
Şi acum ajungem să ne ridicăm într-o vilă minunată
pe Marele Canal şi vom sorbi Bellinis până vom muri.
- Nu putem părăsi Fillory. - Nu vreau să-ţi spun că-i fără speranţă,
dar nu arată prea bine.
Şi nu-mi place să te văd aşa.
Nu mă voi simţi mai bine.
Ce dracul ţi s-a întâmplat? Ar fi trebuit să fii supărat.
Nu ştiu. Presupun că trebuie mai mult pentru a mă supăra.
Cred că eşti sub influenţa unor substanţe şi în faza negării după manual.
Mă descurc.
- Sunt bine. - Desigur, eşti bine.
Un monstru te-a călărit luni întregi
cât timp ucidea oameni, apoi unul dintre cei mai apropiaţi prieteni ai tăi a murit.
Nu-mi amintesc nimic de atunci.
Ca şi cum ar schimba asta vreun lucru nenorocit.
Quentin a murit, iar asta doare.
Şi chiar nu vreau să vorbesc despre asta. Tot ce am de spus, deja ştii, aşa că...
De ce?
Dacă aş fi fost eu,
aş fi fost extrem de furioasă.
Ei bine, sentimentele sunt ciudate
şi te scutesc de ale mele şi am crezut că vei fi recunoscătoare.
Nu-mi pasă cum eşti acolo, dar cu mine?
Am crezut că ai putea să încerci să fii real.
Bambi.
Nu mă lua cu "Bambi".
Dacă vei fi atât de prost,
am nevoie de puţin timp singură, să mă calmez.
Hei, scursură izgonită!
- Ce s-a întâmplat aici? - Au fost câteva săptămâni dificile.
Toţi ne-au abandonat. Am pierdut cele mai multe filiale.
Nici nu pot apela oamenii noştri din Lumea de Dincolo.
- Unde-i Zelda? - Doamne. Cine ştie?
E un dezastru. Uite. Fără alte rahaturi,
după ce ai refuzat să o ajuţi pentru a 15-a oară,
cred că asta i-a distrus creierul.
Ea a spus că nu poate avea încredere să conducă şi a fugit.
Atunci cine conduce Biblioteca?
Nu eu, asta cu siguranţă.
Doar îmi fac treaba.
Ăsta-i un index al filialei, nu?
- Ştii despre ele? - Am auzit câteva lucruri.
Ei bine, acesta îţi indică locaţia tuturor volumelor
şi cum să le accesezi.
Atunci, care-i problema?
Fosforomantul care a făcut asta...
e mort. Am nevoie să o deblochezi.
Dacă vei privi, voi avea nevoie de ceva de băut.
Şi mie mi-ar prinde bine.
Cred că e o mică confuzie
despre natura slujbei tale.
Mi-ai spus că vor fi ucişi dacă nu vorbesc cu ei,
aşa că le-am spus ce să facă, să nu fie ucişi.
Cât de grijuliu.
Uite, omule. Ţi-am făcut o favoare,
dar nu cred că sunt omul potrivit.
Acum e momentul, ca decan, când sap mai profund,
să găsesc o anecdotă amuzantă sau tristă pentru a te recâştiga.
Dar din moment ce nu mai beau,
acestea nu-mi mai vin uşor.
- Nu mai bei? - Da.
Îmi este teamă că am pierdut gustul.
Poate că-i din cauza a ceea ce a păţit Quentin.
Poate că-i doar ficatul meu.
Oricum ar fi, sunt puţin cam dur în acest moment,
aşa că-mi vei ierta francheţea.
Ai semnat un contract.
Am crezut că asta era... pentru a mă proteja?
Am minţit. Era un contract de muncă,
care-ţi interzice să-ţi dai demisia.
Nu am întâlnit niciodată un Penny care a citit şi textul neclar.
- Şi dacă-l încalc? - Te voi da în judecată şi te las falit.
Poţi să te opui? Da.
Vei câştiga? Nu.
Poţi fugi?
Da, desigur.
Eşti un călător.
Dar am dubii că există o lume în care să te ascunzi de avocaţii noştri.
Ne vedem la şcoală, profesore.
Nu-i vorbă că este ceva greşit la masturbare.
Există o tradiţie a bibliotecarilor care se masturbează...
care merge cu secole în urmă.
Dar modul în care a făcut-o el,
a fost ciudat.
La naiba. Trebuie să urinez.
Rahat.
Scuze, buna mea doamnă,
pentru intruziunea în casa ta.
Şi pentru că te-am surprins.
Şi pentru c-am cercetat cutia ta magică de iarnă cu mâncare.
A fost o călătorie lungă şi anevoioasă...
Fie.
Cine eşti?
Sunt Sir Hargreave Mcgrubney Cubbins
Archibald Brian Effingham III,
dar îmi poţi spune Sir Effingham.
Eşti din Fillory?
Da, sunt.
Bine dedus.
Eşti o onoare pentru sexul tău.
Nu. Am trecut de asta.
Ce te aduce aici, pe Pământ?
Sunt aici într-o misiune de o importanţă îngrozitoare.
Nu-i o exagerare să spunem că însăşi soarta
ambelor noastre lumi stă în balanţă.
- Eşti aici să oferi o misiune. - Sunt aici să ofer o misiune.
Sincronizarea e perfectă,
pentru că sincer, m-am simţit în ultimul timp puţin rătăcită
şi am căutat ceva de făcut cu magia mea, ceva care să conteze.
Am căutat un semn.
- Şi iată-te. - Iată-mă.
Aşa că spune-mi, cum te pot ajuta?
Mă poţi ajuta găsindu-l pe Quentin Coldwater.
Da. Nu, asta nu-i...
Poate ai fost copleşită de isterie?
Corsetul tău este strâns prea mult?
Asta poate răni uterul.
- Am văzut asta întâmplându-se. - Nu. Tu...
Nu poţi vorbi cu Quentin pentru că...
e mort. A murit.
Doamne.
Doamne, doamne, doamne.
Cred că m-au apucat transpiraţiile de porc.
- Eşti bine? - Nu, draga mea doamnă. Nu cred că sunt.
Această chestiune care m-a adus aici,
e... e oarecum apocaliptică, în natură.
Constat că nu mă simt bine deloc.
Ai putea să-mi torni o halbă de cocaină medicinală?
Nu-i un lucru pe care să-l folosim...
Nu aveţi medicamentaţie modernă în această lume uitată de zei?
Acesta chiar e sfârşitul timpurilor.
Poate reuşesc să te ajut cu salvarea lumii.
Da, foarte bine.
Vorbeşti serios. Nu, nu, nu. Vezi tu,
îmi este teamă că asta ar fi...
mult prea dificil pentru...
pentru cineva ca tine, să te poţi descurca.
Am mai salvat lumea şi înainte. Am fost o Zeiţă reală.
Şi eşti încă destul de fermecătoare, cu toate că eşti necăsătorită.
Natura aventurii pe care trebuie să o livrez, ei bine...
asta necesită un anumit tip de erou.
Şi ce fel de erou ar fi acela?
Ei bine...
pentru a utiliza limba comună,
un... un... erou cu un...
cotlet de porc?
Deci, se întâmplă să vină apocalipsa,
iar acest mic porcuşor bate atât de mult drum,
dar nu-mi poţi accepta ajutorul
- pentru că-s femeie? - Cât se poate de corect.
Am o călătorie lungă în faţă.
Acesta a fost un regres îngrozitor,
dar sunt sigur că se va ridica un erou,
iar el ne va salva.
Doamnă, am auzit din multe surse de încredere,
că isterie ca a dumneavoastră, poate fi vindecată,
temporar, prin masaj pelvian.
Trebuie să plec.
Ţi se pare cunoscut?
Această clădire, ţinta noastră?
A dispărut.
Poate-i un fel de vrajă pentru deplasare optică?
Clădirea să fie ascunsă?
Haide.
Hei, omule, poţi să-mi spui dacă era o clădire pe aici?
- Nu prea cred. - Eşti sigur?
Am lucrat doar în acest parc timp de opt ani,
dar da, poate că greşesc în privinţa asta.
Tipul spune că nu a fost niciodată aici o clădire.
Se pare că Gavin ne-a jefuit.
Nu ne-a jefuit. A existat o clădire.
Încă mai pot să văd reziduurile de la protecţie.
- Şi ce s-a întâmplat cu ea? - Cred că a furat-o cineva.
Apoi a şters minţile tuturor din zonă.
Ştii ce fel de aptitudini ar fi necesare
pentru a fura o clădire cu protecţie de nivel 5?
Astea-s... aptitudini de nivel Gandalf.
Asta-i ca... stai. Gandalf a fost vrăjitor, nu-i aşa?
Pete, doar... rahat.
Cred că avem concurenţă.
Deci, vine apocalipsa,
dar nu-ţi faci griji cu capul tău mic despre asta?
- Ce vom face? - Nu-i vorba că-i primul individ
- care-mi spune că nu-s suficient de bună. - Şi cât de distrus e universul încât
nici nu a realizat că-i mort Quentin şi a planificat în jurul lui?
Vrei adevărul? Nu cred că universul
chiar are grijă de toată lumea.
Încearcă să spui asta studenţilor tăi.
Cred că le-am spus deja toate lucrurile deprimante.
Nu pot să cred că trebuie să mă întorc. Ce dracul le voi spune?
Ce ai spune
dacă ai putea spune tot ce doreşti? Pentru că poţi.
Ce i-ai spune porcului?
Aş spune...
Hei, Porcuşorule.
Dacă aştept să-mi spui să fiu eroină,
atunci încep să cred rahaturile tale.
În viaţa reală nu eşti ales.
Tu alegi aventura.
Şi eu o aleg pe a mea.
Da.
Am primit magia înapoi, pentru că a murit Quentin.
Şi cred că ştiu ce voi face cu ea.
Voi afla ce provoacă apocalipsa
şi o voi opri.
Când am fost primit în Brakebills, am crezut că voi muri înainte de 30 de ani.
Asta mi-au spus toţi: călătorii mor.
Şi rahaturi urâte mi s-au întâmplat,
dar nu şi vouă, în orice caz, încă nu.
Încă aveţi posibilitatea să vă alegeţi calea.
Şi din moment ce am vorbit deja despre partea proastă,
probabil că ar trebui să vă arăt şi partea bună.
Toţi cei care vor să vadă asta, să vină aici.
Drăguţ. Ne-ai dus la...
stânci.
Uitaţi-vă sus.
Cu câţiva ani în urmă, fugeam de un rahat extrem de urât şi am găsit acest loc.
Nu-i pe nicio hartă.
Puteţi respira.
- Nu-i nimeni aici, doar noi. - Dumnezeule.
Când vă veţi stăpâni puterile,
vă puteţi trezi oriunde, în orice lume.
Dacă mai vreţi să faceţi asta, vă ajut.
Gândiţi-vă la asta.
Pentru moment, nu mai spun nimic
şi vă las să savuraţi acest loc.
- Profesore Adiyodi? - Merritt, nu-i aşa?
Da... am o întrebare.
Aţi spus că aţi auzit voci din alte lumi.
Auzi ceva?
Nu-i o voce, e mai mult...
Un semnal?
Bine.
- Stai jos. - Da.
Voi lăsa jos toate protecţiile mele să-mi poţi arăta.
Doar... închide ochii.
- Bine? În regulă. - Bine.
Profesore?
Profesore!
- Ce s-a întâmplat? - Nu... nu...
- Nu am mai avut controlul. - Semnalul te-a obligat să faci asta?
Alo?
E cineva acolo?
Minunat.
Ce vei face acum, Margo?
Va fi bine.
Totul va fi bine.
Pe cine păcălesc?
Mă vor decapita.
Josh?
Josh.
Josh!
Desigur. Am fost închisă aici
cu o fantomă a lui.
Margo, oriunde ai fi,
sper că eşti bine.
Mi-aş fi dorit să fi fost aici.
Îmi doresc să nu mor singur.
De ce fumezi?
Nu ştiu.
Quentin a făcut-o uneori.
Pot primi una?
Eşti singura persoană din lume
care poate fuma judecând moral.
Ştiu prin ce treci.
Când a murit tatăl tău, am fost o epavă.
Nu am ştiut ce să fac.
Nu eram pregătită să fiu singură.
Nici nu am ştiut cum să fiu singură.
Am făcut câteva lucruri destul de nebuneşti doar ca să fac faţă situaţiei.
Nebuneşti chiar şi pentru mine,
dar te voi scuti de detalii.
- Nu pare să-ţi fie caracteristic. - Dacă preferi, aş putea să-ţi spun.
Care-i ideea, mamă?
Că, până la urmă, totul va fi mai bine?
Nimeni nu poate să-ţi spună cum să jeleşti, Alice.
Eşti în această călătorie pe cont propriu.
Doar tu ştii unde te duce.
Dacă simţi nevoia să faci ceva nebunesc, să treci peste asta...
fă ceva nebunesc. Bine?
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Magicians-Sezonul 05, ep 01 "Do Something Crazy"