Anterior în "The Magicians"...
Văd sânge pe pereţi. Îi aud vocea.
- Vrea să iasă. - Ai încercat să-l laşi?
- Charlton? - Şi eu am fost posedat cândva de Monstru.
Când au fost scoase toate creaturile înfricoşătoare,
m-am ţinut strâns, cât am putut de bine, în locul tău fericit
Am găsit asta printre lucrurile lui Q de la Brakebills.
Profesore? Adică... domnule decan Adiyodi?
Da, intră.
Ce ai făcut cu Fogg 17?
Îl numesc pe acesta Fogg Psihopatul.
Îl punem în Camera Curată. Nu poate face vrăji acolo.
Nu pot să fac ceea ce trebuie, dacă-mi fac griji cum te afectează.
Cred că avem nevoie să o terminăm.
Susţin un interviu pentru postul de botanică.
Sunt Hamish Bax.
Dacă am dreptate, asta ar trebui să ajusteze Circumstanţele
în toată sera, permiţându-ne să facem vrăji.
Ai riscat totul pentru noi.
Pentru asta, am putea cel puţin să-ţi arătăm adevărul.
Nu mă puteţi întrece!
Şase copii luaţi. Este oribil.
- Prădătorii roiesc. - Este vina mea.
O fac pentru că Seb i-a chemat cu o vrajă, folosind aurul pe care i l-am dat.
Nu am ştiut ce va face cu el.
Cu prădătorii... aşa rămâne la putere.
- El i-a chemat şi doar el îi poate opri. - Iisuse.
Plec la bar mitzvah-ul nepotului pentru un weekend şi totul e distrus.
- Ce vom face? - Trebuie să ucidem Regele Întunecat.
Ce este? Cu toţii o gândim.
Fragmentul din Tora lui Eli a fost despre sfinţenia vieţii
şi mi s-a părut foarte emoţionant.
- Deci, nu putem să-l detronăm în linişte? - Nu, nu putem.
Are o armată de Centurioni. Ar trebui să ştiu. Sunt una dintre ei.
De asemenea, 300 de ani de propagandă, i-a convins pe toţi că au nevoie de el.
300 de ani?
Vorbim despre un Magician puternic şi nemuritor?
Am dubii că putem intra şi să-l înjunghiem pe individ.
Am cercetat.
Întunecatul a supravieţuit la 7 încercări de asasinat de când a preluat tronul.
Trebuie să fie o magie importantă cea care îl ţine în viaţă.
Trebuie să descoperim ce este.
- Să-i aflăm slăbiciunea. - Şi tu te implici în asta?
Sunt aici să opresc o apocalipsă care se întâmplă
pentru că o forţă a răului invadează de pe un tărâm îndepărtat. Par a fi Pădătorii.
Atunci e stabilit. Ucidem Regele Întunecat,
oprim Prădătorii să apară şi oprim apocalipsa. Cine se bagă?
Am doar câteva întrebări.
Cum ne vom apropia suficient de mult de Regele Întunecat,
să-i aflăm slăbiciunile şi să-l asasinăm?
Suntem un bucătar, o servitoare, un soldat neinstruit,
o Julia şi un...
Consilier şi confident.
Trebuie să recunoşti, El, eşti în locul perfect.
În plus, îşi trimite mereu de lângă el paznicii, atunci când apari.
De ce atunci când plac pe cineva, se ajunge ca acea persoană să moară?
Ar trebui să le spui prietenilor tăi, Eliot.
Că nu vreau să salvez Fillory, pentru că am sentimente?
Spun că ar trebui să afle ceea ce simţi,
înainte de a încerca să te pună să faci ceva ce vei regreta.
Nu. Doar o să par a fi egoist, Charlton.
Şi tot ajung să o fac.
Vorbeşti cu cineva?
Cu mine însumi şi mă încurajez.
Fillory are nevoie ca Regele Întunecat să fie mort
- şi-i evident că-s omul din interior. - Pari a fi ciudat.
- Tu pari a fi ciudată. - Bine.
Acesta-i Eliot.
Ştiu că-s doar tipul
care trebuie să trăiască în amintirile tale tragice,
dar chiar nu înţeleg de ce nu-i spui cel puţin ei.
Margo. Uite...
Nu sunt sigur că o pot face.
El, te-ai îndrăgostit de un băiat care-ţi face rău.
Ni se întâmplă tuturor, dar cum îi scoatem de la sufletul nostru?
Multă băutură şi câteva fantezii sexuale detaliate.
Nu. Îi expulzăm.
Bine. E minunat,
cu excepţia părţii în care trebuie să-l ucid pe individul
cu care doar m-am culcat ipotetic,
ceea ce nu ar trebui să i se întâmple cu adevărat unei persoane mai mult de o dată.
El, Fillory are nevoie de asta
şi dacă nu poţi să o faci, spune-mi acum.
Ştiu că trebuie să moară, dar nu-l urăsc.
Nu o fac. Nu pot.
Nu pot să-ţi uşurez trădarea faţă de Seb, dar permite-mi să o fac mai simplă.
Spune că nu trebuie să-l ucizi tu.
Dar sunt singurul care are acces. Doar ce ai spus asta.
Eşti şi cel mai bun prieten al meu. Dacă-i poţi găsi slăbiciunea,
voi găsi o cale să nu fii nevoit să fii cel care o face.
- Promit. - Cum?
N-am nicio idee nenorocită,
dar o voi descifra pentru tine. Bine?
Bine.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
= The Magicians = Sezonul 5, Ep. 8 - "Garden Variety Homicide"
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Ai luat lucrul, panoul. Nu poţi...
asta-i flori-ucidere în masă.
Scuze. A trebuit să aduc panelul aici,
să-l pot studia.
Scuze. Nu te pot auzi, pentru că-mi mor plantele.
Este o fereastră orientată spre vest?
Şi cum avem o sală de lucru,
deoarece şcoala-i pentru magicieni, nu pentru flori.
Am acceptat slujba, pentru că ai rezolvat sera.
Ar fi trebuit să ştiu că te vei întoarce şi o vei face praf.
- Permite-mi să-ţi explic cum se simte. - Hei!
Stai. Nu atinge asta.
Nervuri groase prin frunze şi uită-te la asimetria de aici.
- Stai. O recunoşti? - Nu cred că este terestră.
Ai nevoie de un expert în clasificare, cu instrumentele magice potrivite.
Ştiu un taxonomist care a fost prin...
multivers.
- Crezi că-l putem aduce aici? - Nu văd vreun motiv să nu putem.
- Interzis. Nu se acceptă. - Îţi spun de ce nu putem.
Amicul tău, Raylan, este pe lista decanului "Nu se acceptă".
- Tu eşti decanul suplinitor. Nu poţi... - Alice.
- Este un botanist. - Da!
Care a vizitat o lume pe nume Anansia,
casa multor rahaturi extrem de infecţioase.
Încă mai este în viaţă, nu-i aşa?
Fitologii magicieni fac multe nebunii,
dar Ray e inteligent.
Am dubii că poartă ceva... periculos.
Fără supărare, dar voi avea încredere în dosarul cu o ştampilă roşie.
Singurul loc de pe Pământ, cu suficientă magie stabilă pentru ca Ray să examineze,
este în laboratorul nostru, mulţumită mie,
instalând Panoul de Control al Circumstanţelor.
Nu crezi că rezolvarea problemei magiei
este mult mai importantă decât traducerea unei pagini,
pe care ai găsit-o, despre o plantă?
Am găsit-o în biroul lui Quentin.
Acest lucru nu are nicio logică,
cu excepţia faptului că era importantă pentru Q,
aşa că ar putea fi important să aflăm despre ce este vorba.
Dacă-l testăm meticulos
şi este curat,
poate să vină.
- Hei, Fen. - Da?
- Pot să te întreb ceva? - Da.
M-am simţit puţin ciudat în ultimul timp.
Dacă am fi fost pe Pământ, aş fi ştiut ce să fac, dar...
există aici vreo plantă magică sau altceva,
pe care să mă pot uşura şi să aflu dacă sunt...
- Însărcinată! - Rahat.
Scuze. Doamne, nu ştiu de ce plâng, doar că...
Copilaşii!
Ştii ce vei face?
Nu sunt prea sigură.
Vrei să trimit un iepure la Penny?
Penny şi cu mine suntem...
suntem într-un moment mai ciudat.
De fapt, până voi avea timp să procesez asta, aş aprecia dacă rămâne
- între noi două. Te rog. - Desigur.
Chiar mă pricep să ţin secretele. Am păstrat secretă frica lui Eliot faţă de fluturi.
Până acum. Rahat!
- Scuze. Nu voi face asta cu tine. - Însărcinată.
Macarons.
Mango, yuzu şi matcha. Vrea cineva?
- De ce? - Pentru susţinere? Le adori.
Drăguţă încercare, Hoberman. Suntem în misiune. Deci, fără distragerea atenţiei.
- Afară. - Scuze pentru întrerupere.
Îl poţi crede?
Despre ce vorbeşti? Mănânci matcha cu orice.
Acele macarons erau o cursă. Josh e un ninja emoţional.
Vine la tine cu dulciuri, apoi îi mărturiseşti lucruri.
Deci, încă mai eviţi acea conversaţie cu care îi eşti datoare,
pentru că ai vrut să-l laşi în trecut.
Nu va fi o discuţie bună, aşa că nu o vom avea.
Avem lucruri reale de care să ne facem griji, ca aflarea secretului Întunecatului.
Şi nu putem savura macarons cu mango şi yuzu cât timp ne facem griji?
Să nu alegi niciodată mâncarea, Eliot.
Ceea ce-mi dă o idee.
Seb, ţi-am adus ceva.
Dumnezeule.
Eşti bine?
Şase copii.
Şase copii luaţi.
Este vina mea.
Dacă aş fi fost acolo, aş fi putut să-i opresc.
Fiind rege...
nimeni nu ştie cum este.
Seb...
crezi că ai putea vreodată să te retragi?
- Trebuie să fiu rege. - Nu trebuie să fii nimic.
Te-aş putea ajuta.
Eliot, îţi apreciez îngrijorarea mai mult decât îţi pot spune.
Asta este povara mea.
Nu pot pleca.
E ceva ce putem repara? O vrajă sau vreun blestem.
O alegere pe care am făcut-o cu mult timp în urmă,
legat de un canal.
Am crezut că era singura modalitate de a putea salva Fillory.
Un canal? Ce vrei să spui?
A fost cu mult timp în urmă.
Cu foarte mult timp în urmă.
Am putea să plecăm de aici.
Putem pur şi simplu să mergem în camping sau...
Îmi pare rău.
Am uitat de mine.
Seb, putem face ca asta să fie în regulă.
Poate că nu ar trebui să ne mai vedem.
Îmi pare rău, Ray.
Trebuie să te testez pentru păianjeni care se ascund în coloana vertebrală.
Ştii procedura. Mestecă. Nu înghiţi.
Primula scotica isobelae înfloreşte, Baxie.
Scuipă.
- N-a pus nimeni lenjeria intimă pe dos? - Pentru că a devenit violet?
Violetul este bun, păianjenii ce nu pot fi ţinuţi sub control nu sunt buni.
- Ray, ce crezi despre... - În regulă, ochelaristo.
Voi rosti un cuvânt pe care nu-l ştii.
Filotaxie.
Dispunerea frunzelor în jurul unei tulpini centrale.
Eşti una dintre acelea?
Spuse scolasticul extrem de obişnuit şi arogant, cu un fetiş pentru pante.
Dar mai târziu, când vei povesti cum mi-ai spus-o,
sunt sigur că vei face o glumă, să mă faci să arăt ca unul neserios.
Pare a fi haotic, dar nu este. Urmează o secvenţă matematică.
Frunzele acestei plante sugerează că originea ei este extrem de exotică.
- Sau e doar un desen inventat. - Pentru un amator,
îmi dau seama că asta-i cea mai uşoară explicaţie,
dar nu. Nu, asta are ceva. Plantele au o anumită integritate.
- E dificil să falsifici asta. - Crezi că o poţi identifica?
- Sunt singurul care o poate face. - Ce plăcere.
Ai fi o drăguţă dacă mi-ai aduce
un fitometru spectral, un obiectiv Bertric
şi un LaCroix de grapefruit?
- O fac cu plăcere. - Nu. Dacă rămân, aş putea să-l ucid.
Regele Întunecat este nemuritor din cauza unui canal?
Un canal al vitalităţii?
Ştim ce este asta?
Presupun că nu.
Este un vechi ritual naturalist.
Scoate forţa vitală dintr-o tulpină de porumb, să lupte cu o răceală de vară.
Ceva de felul acesta.
- Nemurirea lui Seb provine din porumb? - Dar un copac?
Are tatuat unul cu frunze ce par a fi de arţar, doar că-s mai zimţate.
- Poţi vorbi liber. - Este Copacul Negru.
Bine. Dacă vom căuta să localizăm copacul din tatuajul lui Seb şi să-l tăiem?
- Asta ar separa canalizarea? - Da, în teorie.
Ar fi muritor şi ar putea fi înjunghiat.
Cum găsim acest copac?
Cine are două degete mari şi şi-a desăvârşit opţionalul în a uda?
Probabil ar fi mai sigur să plecăm doi dintre noi.
Doar pentru situaţia în care ceva nu va merge bine.
- Sunt o fostă zeiţă a copacilor. Merg eu. - Nu!
Nu poţi face o călătorie lungă pe jos, pentru că ai...
- viermi la picioare. - Corect. Viermii mei de la picioare.
Am crezut că era doar o chestie de lemn.
Ai crezut greşit. Sunt multe dezinformări despre viermii de la degetele picioarelor.
Şi eu am. Mă vei obliga să merg pe jos?
Nu. Nu, cei cu viermi rămân aici.
Bine. Ce spui de tine, Margo?
Ar prinde bine aptitudinile de Centurion,
cu toţi Prădătorii de acolo.
Dacă faci asta, voi rămâne doar eu şi am o problemă.
După ultima noastră discuţie, Seb mi-a spus să stau departe de el,
aşa că nu prea mai sunt în postura de...
a-l înjunghia.
Da, dar dacă are nevoie de tine?
Eşti consilierul lui Magician.
Fen şi cu mine vom veni cu o problemă care presupune doi Magicieni să o rezolve...
presupunând că degetele noastre vor putea rezista.
- Va fi ceva de scurtă durată. - Bine, dar dacă Întunecatul poate simţi
când îi vom tăia copacul şi va trebui să acţionăm rapid?
Nu ştiu cât de rapid pot să fiu, ţinând cont de toate cele întâmplate.
Nu-ţi face griji. O vom face să funcţioneze.
La naiba, Margo. Ai promis.
Şi am vorbit serios.
Nu vei fi cel care îl va ucide pe Seb, în mod direct.
De ce te comporţi atât de ciudat în privinţa asta?
Am crezut că am fost explicit.
- Mulţumesc. - Aşteaptă.
Acesta-i cel mai oribil mojito pe care l-am băut în toată viaţa mea.
Asta pentru că nu-i un mojito. E o poţiune.
Aveam de gând să explic înainte să devii atât de lacom,
dar presupun că o voi face acum.
Seb trebuie să moară. Tu nu poţi să o faci, dar eu pot.
- Aşa că, pregăteşte-te să... - Fă-ţi curaj, curvă.
Margo, tocmai ce am intrat în "Vinerea trăsnită"?
Bax!
- Ce i-ai făcut? - E bine. E bine.
- Dă-mi pagina înapoi. - Uite. O voi cumpăra de la tine.
- Spune preţul. - Las-o jos, acum.
- Rahat. - Doar l-am împins.
N-ar fi trebuit să facă asta.
Ce naiba a fost asta?
Trebuie să sigilăm această încăpere.
Iisuse, Bambi. Nu am fost de acord.
Ai băut înainte să pot explica.
Am încercat să găsesc o cale de a te ajuta.
Doar la asta m-am putut gândi, să-ţi ţin mâinile curate în uciderea lui Seb.
Doar că ele vor fi la propriu. Acelea sunt mâinile mele.
Eşti singurul care se poate apropia, iar eu voi fi cea care îl va înjunghia.
El, te iubesc, dar trebuie să facem acest lucru.
Cu sau fără acordul tău.
Acesta-i cel mai bun compromis la care m-am putut gândi.
Aşa că, ascultă... vraja asta are un mic defect
despre care ar trebui să ştii.
Spune cuiva că ne-am schimbat şi nu vom putea să revenim în corpurile noastre...
- pentru totdeauna. - E bine de ştiut.
Ciudat. Parcă eşti Eliot, dar nu eşti Eliot.
Dumnezeule. Îl vezi pe Charlton.
- Ce fel de nume este Charlton? - De familie. Nu mi-a plăcut niciodată.
Trăieşte în capul meu... al tău.
Şi de ce este un bărbat în capul tău?
Charlton şi cu mine am fost victimele Monstrului.
El a rămas în mintea mea, atunci când l-ai extras pe Monstru.
M-am ţinut foarte bine.
Dacă era în mintea ta, de ce nu a sărit în acelaşi timp cu tine?
N-am nicio idee. Sincer, toate acestea sunt noi pentru mine.
Te-aş fi avertizat, dacă aş fi ştiut planul tău.
Ascultă. Charlie, stai naibii departe de drumul meu.
Hei, Bambi? Înainte să o iei total pe calea...
lui Bambi şi să-l sperii,
de ce nu-l laşi să te ajute?
M-am descurcat foarte bine
fără ca un Tyler Durden să-mi facă echipa, mulţumesc.
Spun doar că,
această situaţie cu Seb este destul de complicată.
Nu eşti chiar o...
- persoană subtilă în relaţii. - Din ceea ce am văzut, are dreptate.
Trebuie să meargă pe o linie foarte fină cu Regele Întunecat.
Şi-a pierdut iubirea, dar mă place,
- aşa că asta se simte ca o trădare. - E multă dramă de urmărit.
Dar tu şi Josh? Din moment ce voi face o călătorie lungă,
pentru a tăia un copac împreună cu el,
- ar trebui să ştiu ceva? - Da.
Dacă încearcă Josh să te atragă într-o conversaţie,
să nu o faci.
Am fost puţin surprins să primesc mesajul tău,
- după ultima noastră conversaţie. - Ştiu că lucrurile s-au complicat.
Circumstanţele s-au schimbat.
Castelul a fost lovit de un blestem ciudat al somnului.
Asta li s-a întâmplat...
Am ţinut-o în secret.
Evident, necesită o soluţie magică,
- dar îmi este teamă că mă depăşeşte. - Cred că ştiu acest blestem.
Veştile bune sunt că există un tratament.
Singura problemă: e necesară o vrajă a cooperării.
Ai nevoie de patru mâini să o facă.
- Înţeleg. - Dacă vrei să rezolvăm asta,
va trebui să o facem împreună, chiar dacă te face să te simţi incomod.
- Pari a fi puţin ciudat. - Nu m-am simţit prea bine în pielea mea.
- De la ultima noastră discuţie. - Da.
Hai să lucrăm împreună pentru a rezolva această maladie ciudată,
pentru binele tărâmului Fillory.
Asta ar fi putut merge mai lin.
Polenul somnului a funcţionat ca prin farmec.
Sau, presupun, este un blestem.
Pe bărbăţia lui Umber.
Margo continuă să-şi arunce uniforma pe unde apucă.
Mă face să mă simt ca o servitoare.
Corect.
Julia, lasă-mă să preiau. Odihna este bună pentru copil.
Nu-i un copil. Încă se pregăteşte.
Dar va deveni un copil.
Ştii cum funcţionează, nu-i aşa?
Uite, Fen. Vreau doar să-mi trăiesc viaţa,
fără ca asta să definească fiecare aspect a ei. Mă înţelegi?
Ei bine, dacă aşa stau lucrurile, de ce nu ai făcut ceva în privinţa asta?
Nu este o procedură dificilă, nici măcar în Fillory.
- Crezi că ar trebui să fac un avort? - Spun că ar trebui să faci o alegere.
Laşi să intre ceva în viaţa ta,
pe care nu-l poţi controla, iar în multe feluri, el te va controla.
Te va face fericită
sau te va distruge.
Da.
Am mai fost înscărcinată
şi a fost foarte rău.
Şi ştiu că de data aceasta, dacă aş spune tuturor,
îşi vor face griji şi vor fi extrem de protectori
şi am vrut ca una dintre cele nouă luni
să simt că, poate de data asta,
nu ar mai fi atât de îngrozitor.
Nouă luni? Despre ce vorbeşti? Este luna Maimuţei Roşii.
- Ce maimuţă roşie? - Totul se desfăşoară mai repede
în luna Maimuţei Roşii. Vindecarea, creşterea culturilor,
- dar în mod ciudat, nu şi la maimuţe. - Scuze. Spui că sarcina mea
- va fi grăbită? - Julia, deja se întâmplă.
Atât timp cât stai în Fillory.
Iisuse Hristoase.
- Pleacă naibii de lângă mine. - Ce s-a întâmplat?
Am crezut că am văzut un fluture. Nu se ştie unde zboară mai departe.
Macarons de lavandă şi trandafir?
- Ştiu că-s preferatele tale. - Aş prefera să nu o fac.
Margo, e o gustare, nu o cursă.
Chiar eşti un bucătar bun.
De asemenea, mai înalt din acest punct de vedere.
Am învăţat să fac această reţetă cât timp am fost blocat în trecut.
Fen îşi avea cuţitele, eu aveam gătitul.
Da. Trebuie să fi fost dificil pentru voi.
A fost. Adică... scuze, nu am vrut să aduc aminte de asta.
- Nu trebuie să discutăm despre asta. - Bine. Cât crezi că mai avem de mers?
Doar că am crezut că v-am pierdut şi erau momente înspăimântătoare, aşa că...
Deci, trebuie să ne apropiem de arborele lui Seb, nu-i aşa?
Chiar nu vom face asta?
Aş minţi dacă aş spune că nu a durut atunci când ai vrut să mă abandonezi în trecut,
dar am ştiut că nu era vorba de mine.
Totuşi, Margo, trebuie să întreb. Vrei să ne despărţim?
Adică, avem o legătură care poate fi ruptă?
Eu... tu ce crezi?
Simt, câteodată, că asta-i ceea ce doreşti.
Când eram împreună, ai spus că nu eram implicat în jocuri,
iar tu îţi aminteşti ce ai spus?
- Ai spus, "Să le ia naiba de jocuri". - Îmi este caracteristic.
Pot accepta că s-a terminat, dacă rosteşti cuvintele.
Josh, vreau să vorbesc. Chiar vreau, dar nu pot.
Dar pot spune
că-i posibil să mai am nevoie de puţin timp
pentru a mă ierta.
Serios?
Da! Pentru că am realizat
că decizia de a te lăsa în trecut, a fost o greşeală...
una importantă.
Iar acum trebuie să-ţi recâştig iertarea,
ceea ce ar putea dura ceva, aşa că putem păstra lucrurile existente
- între timp. - Eu... desigur. Desigur.
Minunat. Acum, care-i calea spre copac?
Cred că Ray găzduia un simbiot.
- Era posedat? - Nu era posedat.
Este ceva rar, dar au fost cunoscute câteva specii de ciuperci
care-şi uneau conştiinţa cu alte creaturi.
Eşti în continuare tu, doar că împarţi puterea creierului, gândurile.
- Apoi sari în aer. - Nu sunt un tip al ciupercilor,
dar cred că motivul este pentru că Ray a făcut fuziunea cu mult timp în urmă.
El este... rahat. Sunt morţi amândoi?
Ray este mort,
dar acele particule care au ieşit din el, erau spori.
Ele doresc un corp nou ca gazdă.
I-am sigilat în laborator, dar ar putea fi o idee bună să închidem ventilaţia.
Da. Bună. Sunt nou în această slujbă.
N-am nicio idee cum să controlez ventilaţia şcolii.
Trebuie să evacuăm. Am ştiut că trebuia să am încredere în instinctele mele.
Hei, hei! Este un...
Fotosimbiot eucariot.
Da. este un monstru în libertate.
Mergeţi spre cabana copiilor fizici, pentru a intra acum în carantină.
Alice, dă-ne pagina cu planta...
Apoi vom opri răspândirea.
Bine!
Am o teorie nouă. Ciuperca se poate răspândi la mai multe gazde.
Asta ar putea fi o situaţie de transformare în zombie.
- Ce? - Ce?
Aş spune că acesta este bărbatul care mi-a aruncat în aer Brakebills-ul meu.
Eşti cel mai rău decan nenorocit pe care l-am avut vreodată.
Da. Nu sunt aici pentru o prelegere de la prizonierul meu.
- Doar ne ascundem de spori. - Deci, îţi aminteşti
că această încăpere este sigilată ermetic,
dar nu şi să consulţi lista "Nu este acceptat"?
Am făcut tot ceea ce ar fi trebuit să facă un decan.
Un decan ar trebui să aibă instincte puternice,
să ştie că cineva care a vizitat Anansia
este suficient de nebun să viziteze şi alte lumi
cu infecţii pe care nu le putem testa.
- Vrei să ajuţi sau nu? - Da.
Pot furniza o soluţie...
în schimbul eliberării mele.
De unde ştim că ai una?
Am dezvoltat o poţiune împreună cu dr. Maria Pilkin.
Poţi verifica întrebând-o.
Dar...
a murit în această linie temporală.
Nu avem nicio înţelegere. Găsim propria cale.
Nu puteţi ajuta studenţii fără ajutorul meu.
În linia noastră temporală, lucrarea lui Pilkin a fost publicată după moartea ei,
deci este în biblioteca noastră.
Ţi-ai dat uşor avantajul.
Am crezut că un decan ar trebui să aibă instincte puternice.
Voi scăpa de aici,
apoi vă voi transforma în homari
- şi vă voi mânca. - Bine.
Cartea de care avem nevoie este chiar acolo.
- Vedeţi vreun nenorocit? - Presupunând că sunt infectaţi cu toţii.
Şi presupunând că ne caută toţi.
- E prea riscant să mergem cu toţii. - Ştiu unde este. Merg eu.
Hei. Aminteşte-ţi că magia este imprevizibilă în exteriorul laboratorului.
Deci, fără fosforomaţie.
E un lucru bun că am experienţă în a fi invizibilă, tocmai din liceu.
Ne-ai adus cartea şi un porcuşor de guinea. Bine lucrat.
Scrie că poţiunea ar trebui să funcţioneze rapid.
- Penny. - Rahat.
Penny.
Renunţă la pagină, Alice.
- Aproape că-i pregătit. - Minunat.
Margo, trebuie să lungeşti asta. După ce se vor trezi, Seb va renunţa la tine.
Serios, Sherlock?
Totul face parte din planul meu de a-l reatrage.
Finalizarea ritualului mai devreme şi în linişte, cum poate fi parte din planul tău?
Pentru că l-am învăţat greşit,
aşa că pentru a rezolva, va trebui să fim foarte apropiaţi.
Eliot?
Ceva din secţiunea de mijloc nu se simte a fi în regulă.
Energiile nu se mişcă aşa cum ar trebui.
Te pot conduce prin asta.
Stai.
Nu-i corect.
Permite-mi.
Ar trebui să păstrăm distanţa.
Va uşura lucrurile.
Corect.
Desigur.
Dacă ai nevoie de ajutorul meu, întreabă.
Clitorisul nenorocit.
- Ştiu cum să fac un bărbat, Charlton. - Da. Tu ştii, Margo.
Ca Eliot, ai atacat cu prea multă putere.
Lui Seb îi place vulnerabilitatea lui Eliot.
Nu fi excesivă, deschide-te.
El şi Eliot s-au apropiat din cauza pierderilor suferite.
Îţi pot arăta restul, dacă eşti pregătit.
Dar prima dată, cred că îţi sunt dator cu câteva scuze.
- Eliot, nu-i necesar. - E vorba că...
nu am mai simţit aşa de foarte mult timp.
Cred că faptul că amândoi...
m-am simţit în siguranţă cu tine. Înţelegi?
Am simţit asta amândoi pe acel munte.
Nu-i nimic greşit în a dori mai mult.
Mi-aş dori să-ţi pot da mai mult, dar nu pot.
Trebuie să pun Fillory pe primul loc, chiar dacă asta înseamnă că sufăr.
Sper că înţelegi asta.
Înţeleg.
E dificil să fii rege.
Oamenii nu ştiu prin ce treci.
Acum, permite-mi să-ţi arăt cum să faci această vrajă corect.
Suntem aproape de copac? Nu vreau să te grăbesc. Tu eşti expertul.
Bine. Ajunge. Nu cred asta.
- Ce nu crezi? - Nimic din toate acestea.
Emoţională, de acord, răbdătoare?
- Nu eşti Margo. - Cine aş putea fi?
Aici este Fillory. Nu ştiu.
Ai putea fi o halucinaţie
sau... unul care-şi schimbă forma
- sau un agent al Regelui Întunecat. - Dar nu sunt. Josh, sunt...
Rahat. Mi-aş dori să pot explica.
Până când nu o vei face, nu te duc la copac.
Ai înţeles?
Antifungicele au cam funcţionat. Am scos sporii din el.
Da. Şi i-am băgat în Penny.
Trebuie să fie abilitatea de reţea a ciupercii.
Atât timp cât este în viaţă în alte gazde, îşi poate direcţiona sporii în cine vrea.
De ce nu a mers în noi? Am fost chiar acolo.
Penny era mai aproape?
- Am crezut că erai un expert. - Ţi-am spus că nu-i area mea.
Vrei sfatul meu cel mai bun de acum? Dă-i ciupercii ceea ce vrea.
Nu.
De când am găsit această pagină, am ştiut că era importantă.
Dacă o vrea ciuperca, am avut dreptate.
- Trebuie să ştiu ce înseamnă. - Merită să mori pentru asta?
Asta ar fi vrut Quentin? Să mori şi tu?
Du-te dracului, botanistule.
Scuze. Poate că am depăşit măsura.
Doar că...
Îţi aminteşti planta aceea pe care am pus-o pe pervazul din laborator?
- Da, ai tot urlat la mine despre asta. - Primula scoţiană.
Este o floare mică şi fragilă. Chiar şi iarba o poate ucide,
aşa că trebuie să supravieţuiască pe stânci, acolo unde nimic altceva nu poate.
Era favorita soţiei mele, Isobel.
Primula scotica isobelae. Ai numit-o după ea?
Ţi-ai amintit numele.
Ea a iubit acea floare stupidă.
A menţinut-o în viaţă fără nicio vrajă. Era o mândrie uriaşă.
Dar eu am crezut că era doar o prostie.
Apoi ea a murit, aşa că o menţin eu în viaţă acum.
Dacă este ceva de felul acesta,
înţeleg de ce ţii la acea pagină.
- Cu cât timp în urmă? - Acum cinci ani. La tine?
Mult mai puţin.
Deci, cât timp va dura până se va simţi
că te mănâncă de viu mai puţin?
Încă mai aştept.
Simt că voi fi
această orice aş fi pentru totdeauna.
Şi eu simt asta.
Începe ca o minge mică în pieptul tău,
dar pe măsură ce trece timpul, devine mai uşoară,
pentru că se răspândeşte în tot corpul.
Este ca un simbiot personal al tău.
Da, într-un fel.
Doar că nu-i ucigaş şi nici atât de ciudat concentrat pe o hârtie.
Doar... trist.
Da.
Aşteaptă să treacă un an.
Încă se mai simte de rahat, dar devine mai liniştit.
Promit.
Rahat. Ştiu ce-i de făcut.
La naiba.
Chiar mă simt prost pentru el, pentru lucrurile prin care trece.
E un om drăguţ, dar un rege diabolic.
Nu are logică.
Pare amabil.
Pare trist.
De ce naiba a chemat acei monştri în Fillory?
Eliot.
Cred că a terminat. A funcţionat.
Înainte să pleci, poate că ar trebui să discutăm?
Nu ştiu de ce i-a chemat, dar nu cred că vom avea o altă şansă pentru asta.
Nu-i atât de uşor pe cât pare, nu-i aşa?
Josh, te rog.
Eliot aşteaptă semnalul. Dacă nu doborâm copacul,
- el este terminat. Noi suntem terminaţi! - Ai spus că ţi-ai dori să poţi explica.
Asta înseamnă că este ceva de explicat, aşa că explică.
Ai tot aşteptat săptămâni întregi să vorbeşti cu mine
despre cele întâmplate între noi, dar când mi-am cerut scuze,
mă acuzi că sunt posedată.
Corect. Scuze. Ţi se pare a fi caracteristic lui Margo?
Fie!
Poate că am spus ceea ce ai vrut să auzi, pentru că nu renunţi niciodată.
Tot continui să mă presezi să vorbesc despre ceva de care nu vreau să vorbesc.
Bine. Fie. Înţeleg asta.
Vrei să ştii adevărul? Ai ales pe cineva care nu te va pune niciodată în prim plan.
Nu există nicio Margo ce repară... adică eu,
pentru că, dacă ar trebui să retrăiesc asta, aş lua aceeaşi decizie.
Aşa că încetează să-mi ceri să mă scuz pentru ceva
ce nu îmi pare rău.
Acum sună ca şi cum ai fi tu.
Nu-i vorba că mâine voi simţi ceva diferit.
Nu, nu o vei face. Ai fost foarte limpede.
Arborele canalizant este cel de acolo.
Dă-l jos. Eu îi voi da undă verde lui Eliot.
Doamne.
Sunt bine aici. Mergi să-i ajuţi pe ceilalţi la cercetarea castelului,
pentru orice victimă rămasă în urma blestemului somnului.
Ceea ce ai spus seara trecută...
ai vorbit serios?
Corect.
Eliot l-a întrebat pe Seb dacă se poate gândi să renunţe la tron.
Chiar s-a oferit să-l ajute, dar Seb a refuzat.
Eliot, eşti bine?
Da, scuze.
- Desigur că am vorbit serios. - Pentru că m-am mai gândit.
Margo, lumânarea. Acesta-i semnalul. Au tăiat copacul lui Seb.
- Eliot? - Este acum sau niciodată.
Eliot ar fi trebuit să termine până acum.
- Se grăbesc. - Zeilor, avem probleme.
- Poftim. Ia cuţinut meu suplimentar. - Toate cuţitele din lume
- nu ne vor trece de Centurioni. - Ai un plan mai bun?
Eşti sub un blestem? O vrajă a unei vrăjitoare?
- Ce se întâmplă? - Pot să explic, doar că...
vor exista consecinţe serioase dacă o voi face.
Nu. Nu poţi să-i spui. Margo, vei rămâne blocată acolo.
Vor exista consecinţe serioase dacă nu explici.
Ai cerut şi sunt aici.
Deci...
vei renunţa la pagină sau vă voi prelua şi pe voi?
Ţi-o voi da.
Dacă îmi spui de ce o doreşti.
Este un manual cu instrucţiuni.
- Pentru ce? - Pentru Sămânţa Lumii.
Este un organism botanic magic.
Legenda spune că, sămânţa este un potenţial pur.
Cu nutriţia potrivită, se poate dezvolta în aproape orice...
chiar şi o lume întreagă.
Dacă doreşti pagina, asta înseamnă că ai deja sămânţa?
Am terminat discuţiile.
Alice?
- Ce ne faci? - Eu?
Doar te-am ţinut într-o discuţie.
Toată acea împărţire a puterii creierului şi nu te-ai întrebat niciodată
unde-i Bax.
Ne-ai încurcat pentru o vreme.
Se părea că, dacă te scoatem dintr-o singură gazdă,
vei continua să te răspândeşti în altele, dar nu ai făcut-o.
Din anumite motive, erai limitat.
Unii dintre spori nu au încercat să se răspândească.
Bax nu era sigur de ce, deoarece ciupercile pot creşte în permanenţă.
Dar eşti şi o conştiinţă, ca noi.
Iar noi avem limite.
Încearcă să jonglezi prea mult, dintr-o dată, şi suntem inutili.
Este un lucru făcut de profesori. Acceptaţi.
Aşa că l-am pus pe Bax să te răspândească prea puţin pentru a afecta gazdele
mental sau fizic.
Nu vei mai putea să-i controlezi.
- Mă ucideţi. - Nu.
Nu-ţi face griji, vei fi o parte a gazdei tale pentru totdeauna.
Vei fi doar mai liniştit.
Aceasta-i cea mai urâtă treabă avută vreodată.
Penny, eşti bine?
Ţi-am luat pagina.
Îţi aminteşti de ce ai dorit-o?
Se estompează, dar...
pentru a o vinde.
Era o datorie uriaşă de plătit.
Nu ştiu pentru ce, dar...
când a venit Cuplul să o colecteze, noi nu am...
ei nu au pus nicio întrebare.
- Un cluplu de ce anume? - Nu. Cuplul.
Este un nume ciudat, dar îmi amintesc că se simţea extrem de înspăimântător.
Cuplul are putere.
Are resurse.
A căutat de mult timp pagina Seminţei Lumii
şi nu sunt oameni buni.
Iar ei ştiu că am ceea ce doresc.
Nu cred că asta va fi ultima persoană sau ultimul lucru care va veni după ea.
Ce naiba a făcut Coldwater cu instrucţiuni pentru ceva atât de puternic?
Da.
N-am nicio idee.
Iisuse Hristoase, El. Ai avut o singură treabă.
Nu-mi strica relaţia cu Josh.
- Şi ce ai făcut? - Îmi pare rău.
Nu aveam cum să evit acea conversaţie.
Era extrem de insistent.
Mie îmi spui? Apropo,
Charlton o să stea în amintirile tale de pe plajă,
pentru o vreme. Cred că povestea cu Seb a fost dificilă pentru el.
Deci... despre ce ai vorbit cu Seb?
Înainte?
Nu-ţi face asta.
Eu ţi-am terminat relaţia.
Se pare că merit orice durere ar interveni pe parcurs.
Asta nu a fost din vina ta.
Ai avut de-a face cu un rahat pe care l-am pregătit cu mult înainte să îmi iei corpul.
Deci, în rezumat,
suntem amândoi la fel de pricepuţi în a ne distruge propria fericire?
Da.
Cel puţin ne-am folosit puterile pentru a face bine?
- Cât de aiurea-i faptul că îi simt lipsa? - El, nu-i nimic în neregulă la tine.
Era atractiv şi complicat. Cu aceştia se merită să faci sex.
Ai avut doar un noroc de rahat până acum cu băieţii. Asta-i tot.
Asta nu înseamnă că nu meriţi iubire
sau că nu o vei găsi niciodată.
Cel puţin am un noroc ceva mai bun la prieteni.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Magicians-Sezonul 05, ep 08 "Garden Variety Homicide"
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team