Anterior în "The Magicians"...
- Christopher Plover. - Autorul cărţilor pentru copii?
- Îmi cunoşti munca. - Am citit cartea lui Martin Chatwin.
Eşti perversul care l-a transformat în Bestie.
Vrăjile de blocarea îmbătrânirii pe care le-a folosit Martin,
ele trebuie să mă fi ţinut în continuare în viaţă.
Nu ştiu ce este acest semnal, dar ştiu de ce mă ţinteşte
- şi voi afla... - Aşteaptă!
Merritt, nu ştii ce va face asta.
Ai dreptate.
De când am găsit această pagină, am ştiut că era importantă.
- E un manual cu instrucţiuni. - Pentru ce?
Şămânţa Lumii.
Se poate dezvolta în aproape în orice,
chiar şi o lume întreagă.
Cuplul a căutat de mult timp pagina Seminţei Lumii
- şi nu sunt oameni buni. - Iar ei ştiu că am ceea ce doresc.
- Însărcinată. - Rahat.
Chiar apreciez dacă ai putea ţine asta
- doar între noi. - Desigur.
Hai să ne căutăm cărţile. Bine?
Ar fi bine să poţi citi repede.
Nu!
Dacă localizăm copacul din tatuajul lui Seb şi îl tăiem?
- Asta ar separa canalizarea? - Da, în teorie.
Ar fi muritor şi ar putea fi înjunghiat.
Iisuse, ce îi reţine pe Julia şi El?
Tocmai ce l-am ucis pe nenorocitul de rege.
- Ar trebui să se comporte ca atare. - Scuze.
Probabil că Julia are viermii degetelor. Putem să ne oprim, să ne ajungă din urmă.
Şi tu ai viermii degetelor şi te mişti cu o viteză normală.
Sunt doar obişnuită să...
- Hei. Ce ţi s-a întâmplat la ochi? - L-am împrumutat lui Josh.
Ce are la ochi?
Nimic! E un idiot. S-a întors să-i avertizeze pe Tick şi Rafe să plece,
- înainte ca rahatul să se împută. - Bine.
Stai. Atunci de ce ai...
Îmi fac griji. Stau cu un ochi pe el. Bine?
- Hristoase. - E un joc de cuvinte. Am înţeles,
- pentru că i-ai dat ochiul. - Taci naibii, Fen!
Bine.
Julia, trebuie să te grăbeşti. Eşti bine?
Da. Mi-am ieşit din formă.
Nu vreau să fiu insistent, dar din moment ce nu ştim
cum vor reacţiona Centurionii la cadavrul lui Seb,
iar tu eşti implicată intim în uciderea lui,
probabil că ar trebui să mergem mai repede.
Eliot.
Nu aş face asta dacă aş fi în locul tău.
- Seb. - Eşti surprins?
Luaţi-i.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
= The Magicians = Sezonul 5, Ep. 9 - "Cello Squirrel Daffodil"
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Rahat.
Îmi pare rău pentru asta, Quentin.
Câştigător. Jocurile dezordinii, ediţia 1998. Quentin Coldwater. Echipa "Fizică".
Tocilar dezordonat şi jalnic.
Merritt?
- Ce... ce s-a întâmplat? - Tu să-mi spui.
Ai spus că erai o Chatwin, ţi-ai smuls plasturele
şi ai dispărut.
Unde-s Julia şi... Lipson şi...
Ai fost plecată trei săptămâni.
Ce...
Era doar o cameră.
Fără ferestre, fără uşi,
nimeni altcineva acolo.
Asta-i tot ce-mi amintesc.
Îţi aminteşti mai multe decât am făcut-o eu când m-a luat semnalul.
Dar am fost acolo câteva secunde, cel puţin aşa am crezut.
Cine ştie cum funcţionează acest rahat?
- Este unul ciudat. - Ce spun pietrele tale?
Această tânără, Merritt, nu este sub niciun blestem al memoriei,
din ceea ce am văzut.
Numele meu chiar este Plum. Vă amintiţi?
Trebuie să-l merit.
Am părăsit rândurile familiei Chatwin, care este recunoscută după prenume,
poreclă sau nume de personaj extrem de negativ.
Bună. Plum i-a nenorocit pe Chatwin, ciudat blestem.
Partea bună a lucrurilor este că nu ai răni la creier,
nu eşti psihotică, iar cu excepţia dezorientării
şi puţină piele combinată,
eşti perfect sănătoasă.
Hei. Hei. Deci... ce faci?
Ai terminat?
În primul rând voi lua o sticlă de tequila
pentru a putea savura cu adevărat orele mele de muncă limitate după comă,
dar... după asta, da, am terminat.
Uite. Această cameră ciudată e mai mult decât aveam, să putem continua.
De asemenea, este chiar nimic, pentru a putea merge mai departe.
Modul în care funcţionează călătoria este că,
îţi imaginezi un loc,
îl vezi cu ochii minţii
şi apoi mergi. Ce este?
Ştii că acum ai predat cel mai mult
despre călătorie, de când ai preluat slujba?
Ideea mea este că,
nu trebuie să indici pe o hartă.
Doar îţi imaginezi asta.
Vrei să mă întorc?
Nu chiar, pentru că este periculos, însă doar am subliniat...
Că este singurul lucru pe care îl avem, asta ai subliniat.
Când eram în primul an, am avut această idee stupidă
că profesorii ştiu mult mai multe lucruri decât mine.
Trebuie să te dezamăgesc. Nimeni nu ştie nimic despre nimic,
mai ales rahaturi despre călătorie.
Ce este semnalul, de ce, nimeni nu-i prin preajmă să-l rezolve.
Dar n-am călătorit niciodată singură şi nu ştiu cum să o fac.
Şi chiar presupunând că nu eşti un profesor de rahat în totalitate,
nu mă pot întoarce acolo singură.
Nu vei fi singură.
Curvă proastă.
Asta doare.
E târziu să ceri vraja anesteziei.
Am terminat.
Acum poţi lua oameni cu tine, atunci când călătoreşti,
motiv pentru care este important ca tu...
Da, am citit capitolele pe care mi le-ai dat.
Am înţeles principiile.
Începem cu paşi mărunţi.
Tot ce ai de făcut este să ne duci prin laborator.
Acum voi desena un cerc.
Ţinteşte-l.
Şi să nu-ţi faci griji. Dacă te pierzi, voi fi chiar acolo.
- Profesore Adiyodi... - Sunt Penny.
Aducându-ţi problemele mele, asta a distrus deja lucrurile suficient de mult.
- Nu vreau să înrăutăţesc lucrurile. - Ei bine,
distrugerea vieţii mele este un lucru caracteristic familiei tale.
- M-am obişnuit. - Nu mă convingi.
- Cu care Chatwin eti înrudită? - Sincer, nu ştiu.
Părinţii mei sunt britanici. Au raţiunea
de a nu vorbi despre blestemul familiei.
Eşti al treilea Chatwin pe care l-am cunoscut.
Primul a fost Bestia, care m-a torturat
când eram copil, dar sora lui, Jane,
a făcut tot ce a putut pentru a-l opri.
Ea a schimbat timpul.
Era incredibilă.
Deci, blestemul familiei?
În ceea ce mă priveşte, balanţa este egală.
Ai putea să o înclini în orice direcţie.
Aminteşte-ţi. Ţinteşte cercul.
Fie ce-o fi.
Am făcut-o. Chiar am făcut-o.
Sincer, am crezut că voi face să fim ucişi amândoi.
Erau şansele egale...
- Plum. - Da.
- Unde-i cercul din cretă? - E... este...
Hei. Unde merg cu toţii?
Decanul Shiring a reuşit o conexiune dial-up la calculator.
Îl vom folosi pentru a citi raportul lui Starr
sau cel puţin părţile despre sexul oral.
- Dial-up? - Raportul lui Starr? Mulţumesc...
Asta a venit...
Ne-am dus în 1998.
Ei bine, am o presupunere serioasă
în privinţa persoanei Chatwin cu care eşti rudă.
"Cuplul"? Nu am auzit niciodată de ei.
Nici eu, până când au trimis un monstru shiitake după mine.
Aş vrea să ştiu cine sunt, înainte să vină, să mă caute din nou.
Cunosc un individ.
Îmi e dator cu... trei favoruri. Hai să vedem.
Mulţumesc, Kady.
Acum îmi eşti datoare cu trei favoruri.
Vrea să ne întâlnim.
Nu vei crede niciodată unde.
Ce naiba s-a întâmplat aici?
Am redecorat. Alice şi Kady, mă bucur foarte mult că aţi venit.
- Zelda. - Ce faci aici?
Reconstruim.
- Aţi venit să-l vedeţi pe George? - Nu ştiam că îl cunoşti.
E chiar acolo.
Cum s-au întâmplat toate acestea?
Toţi aceşti vrăjitori lucrează cu bibliotecarii?
Sincer, tu ai generat asta.
După ce m-ai ajutat să ardem toate acele cărţi,
am realizat că Biblioteca trebuia să fie reconstruită, de la temelie.
Cum i-ai convins să te ajute?
Le-am ajutat pe Kady şi Harriet să elimine Semnul lui Reed...
un fel de penitenţă, dacă suntem sincere...
dar dintr-o dată m-am trezit înconjurată
de magicieni recunoscători care căutau ceva de făcut.
- Ce a fost asta? - Noii noştri recruţi sunt entuziaşti,
dar educaţia lor este neuniformă.
Această filială funcţionează pe baza unor vrăji foarte specifice,
dar aruncarea vrăjii adecvat, mai ales aici,
în circumstanţele din Locul de Nicăieri,
- uneori îi evită. - Alice, el este George.
Deci, tu ai plecat după Cuplu.
- Îi cunoşti? - Nu, dar ştiu un individ care ar putea şti.
Am nevoie de o zi pentru a-l găsi.
Mulţumesc, George.
Mai ai două favoruri.
Cât timp aşteptaţi, poate ne ajutaţi cu o problemă?
Am luat câteva volume din Camera Otrăvită.
Extrem de periculoase.
Sunteţi printre puţinele persoane în care am încredere să le răsfoiţi.
Ce anume cauţi?
O modalitate de a repara magia.
Doar dacă nu aveţi ceva mai important de făcut.
Mulţumesc lui Dumnezeu că am trecut de Centurioni.
Cum naiba de mai trăieşte Regele Întunecat?
I-am tăiat copacul, l-am înjunghiat.
- Nu pare a fi posibil. - El a spus că era un vindecător.
Poate a dat o vrajă cu ultima sa răsuflare. Nu ştiu, dar prietenii noştri sunt acolo.
Îl pot vedea pe Josh ascunzându-se, aşa că-i în siguranţă pentru moment,
dar Julia şi Eliot...
Au ajuns aici înaintea noastră?
Hei!
Cine dracul eşti?
Violoncel.
Veveriţă, narcisă.
Bine.
- Margo, ce faci? - Iată o lecţie de viaţă, Fen.
Există mereu un punct în care poţi să decizi că
- "Asta nu-i problema mea". - Sir Arthur Conan Doyle.
Avem prieteni de salvat, un Rege Întunecat de ucis din nou.
Poţi sta cu nebunul pedofil cât doreşti.
Mă întorc să-l împuşc pe nenorocit,
ca şi cum el ar fi Osama, iar eu Echipa de Curve SEAL.
Nu, nu. Superior primăvara.
- Superior primăvara. - E aşa cum spui.
Cred că încearcă să ne spună ceva
despre Fillory şi Regele Întunecat?
Mezeluri.
Fie are un atac cerebral, fie i s-au întâmplat rahaturi ciudate filloriene.
Da. Secrete şi afine.
Pălărie morsă buretoasă.
La marginea Râului Ars,
există o insectă numită, Răsucirea Limbii
care se presupune că se târâie până în craniu
şi te face să încurci cuvintele. Asta-i ca un atac cerebral?
Tăieturi cu unghiile.
Aşteaptă. Cineva este în apropierea lui Josh.
Fiu de rahat. Este Regele Întunecat.
El vine.
Stai. Nu! La naiba!
- Ce s-a întâmplat? - Josh mi-a pus ochiul în buzunarul lui,
aşa că nu văd niciun rahat.
Dacă el are ceva de spus despre Regele Întunecat,
- trebuie să ştim. - Cum?
Dacă are Răsucirea Limbii în cutia craniană?
Cunosc un individ. E un idiot,
dar s-ar putea să fie capabil să ne ajute.
Profesore Fogg?
Bună.
Măşti de schi.
- Sunt la modă în viitor? - Încercăm să evităm un paradox al timpului.
Inteligent şi prostesc.
Nu credeţi că vă voi recunoaşte vocile?
Contez pe faptul că veţi fi puţin ameţit de băutură.
Este după-amiaza.
Data viitoare, încercaţi distorsiunea facială a lui Pinter,
făcută la propriu pentru acest gen de lucruri,
doar dacă nu cumva preferaţi acest aspect.
Uitaţi. Ce ştiţi
despre călătorii în timp?
Sunt un mit.
Şi cu toate acestea, iată-ne.
Se pare că aveţi un dar, dră. Mască de Schi,
dar ţelul slab.
Puteţi ajuta?
Poate.
Acest pod al timpului este setat pentru un moment fix în timp,
dar putem îndepărta busola temporală
şi să o ajustăm pentru a vă ajuta să navigaţi până în 2020.
- Poţi simţi vibraţia? - Da.
Bine. Este îndreptată spre casă.
- Mulţumesc, profesore Fogg. - Nu, Dumnezeule. Eu mulţumesc.
Toate acestea ar putea face o disertaţie excelentă.
Ar putea chiar să merite o promovare.
Dumnezeule, nu. Eu să fiu decan? Nu.
Ar trebui să mă răzbun pe multe soţii ale colegilor.
Baftă.
A funcţionat? Ne-am întors?
Nu ştiu.
Scuză-mă. Fii amabil şi mătură în sala de mese a bărbaţilor.
Mulţumesc.
Nu.
Cum se face că Seb mai este în viaţă?
Nu ştiu. M-ai văzut trecându-l prin sabie,
lucru la care nu m-am aşteptat să-l fac
nimănui, niciodată.
- Eşti bine? - Da. Am doar o problemă
şi se înrăutăţeşte.
Cum ai rămas însărcinată?
Pe calea normală, dar e luna maimuţei roşii,
aşa că totul creşte mai repede.
Presupun că...
ar trebui să te felicit?
Mulţumesc. Cred.
Lăsând deoparte situaţia curentă, tot ciclul de viaţă al acestui lucru
- este foarte emoţionant. - Într-un alt timp cu mai puţină temniţă,
ţi-aş cere cu siguranţă să faci petrecerea pentru viitorul copilaş chiar acum.
Cunosc o vrajă care face cidru spumant
ce te ameţeşte. Portiţa perfectă pentru această situaţie.
Mă bucur să văd că vă menţineţi bine-dispuşi.
Nu mi-aş dori să v-o stric.
Ştiu că am distrus conversaţia.
Ne vei executa?
Nu pot.
Am nevoie de ajutorul vostru.
Problema de bază este aceeaşi.
Nu putem rezolva magia de pe Pământ.
I-am făcut câteva lucruri lunii, iar ea este supărată
- şi este... - O curvă monumentală?
Evident.
Aşa că se joacă cu Circumstanţele.
Akkadiana mea este destul de prăfuită, dar...
cred că aici scrie că putem câştiga bunăvoinţa lunii dacă...
- Sacrificăm o virgină. - Ei bine, asta s-a dus.
Fără să mai spun că metoda uciderii este destul de brutală.
- Este rău, nu? - Nu, doar că luminile au pâlpâit,
iar acum este unt de arahide în sandvişul meu de curcan.
Am crezut că aruncarea unei vrăji prost făcute e o problemă specifică Pamântului.
Cred că această problemă este mult mai elementară.
Toate persoanele noi învaţă operaţiunile Bibliotecii,
inclusiv vrăjile culinare.
Cel puţin Zelda poate realoca vrăjitorii care fac vrăji de rahat.
Luna, totuşi, are siguranţa slujbei.
Eşti concediată, Lună.
Stai. Dacă am putea să o facem?
Să concediem luna.
Încă îmi amintesc cum auzeam Pământul murind într-o apocalipsă înflăcărată.
Nu. Spun că am putea scăpa de ea
şi să facem una nouă.
Asta-i o nebunie.
Această carte este despre magia lucrărilor Pamântului
în Pacificul de Sud.
Cum să creezi o insulă din nimic.
Nu-i chiar acelaşi lucru.
Aceste cărţi sunt din Camera Otrăvită, nu-s pentru amatori.
Dacă există un mod de a face o lună nouă, va fi aici.
- Spune "A". - Maşină de pompieri.
Iată problema. Nu poate vorbi corect.
Serios, Gordy? Vrem să ştim motivul.
Verifică-i urechile. E ceva acolo?
Doar lucruri obişnuite.
Stai. Ce-i asta?
Lasă-mă puţin. E în adâncime.
Şi gata.
- Da, este o Răsucirea Limbii. - Cum te simţi acum?
Linoleum.
Rahat. Nu a fost insecta.
Poate nu asta.
Sunt mai multe acolo.
Cu sutele.
Cu miile.
Pe toate...
oasele coloanei vertebrale?
Pot să le scot dacă pot păstra una.
Sigur voi regreta că întreb. De ce?
Pentru respect.
Aşa pot să scriu o... o...
- Lucrare? - Corect. Una dintre acestea.
Ar însemna foarte mult pentru mine.
Nu voi mai fi niciodată bătaia de joc de la VetCon.
- Cât va dura? - Nu ştiu.
Se pare că fiecare creatură are o legătură energetică meridională
şi una fizică.
E ca şi cum ar fi posedat de o mie de spirite micuţe, aşa că...
Asta e o problemă de posedare?
Nu, e o problemă cu insectele,
iar aceste insecte l-au posedat.
Nu-ţi face griji. Toată ziua am de-a face cu pisicile.
Nici nu poţi crede cât sunt de posedate.
Rubarbă.
- Asta ar trebui să rezolve problema. - Sângerează! Cheamă un doctor!
Da.
1920.
Poate că Fogg a greşit o cifră.
Dacă putem afla unde a greşit, putem să-i corectăm greşeala.
Aş fi vrut să aibă instrucţiuni.
Scuzaţi-mă.
Această zonă este doar pentru studenţi şi autorităţi.
- Eu reprezint autoritatea. - Eu sunt studentă.
Iar eu sunt regele Siamului. Afară.
- Uite, omule, nu ştiu ce... - Dacă te implici într-o ceartă,
asta va face lucrurile mai complicate.
Mulţumim.
Dacă nu putem intra în Bibliotecă,
atunci suntem blocaţi aici punând din nou în scenă "Culoarea sentimentelor"
- cu aceşti rasişti albi. - Lilian, îţi imaginezi lucruri.
Nu ştim pe nimeni aici care să ne poată ajuta.
Îţi jur, Helen, am simţit ceva...
pe cineva... privindu-mă în toaletă,
ca... ca o fantomă perversă.
Poate că ştim pe cineva care ne poate ajuta.
"De-un om ce n'a ajuns uşor gelos, Dar, biruit odată, a fost împins
Să nu se mai oprească pîn' la capăt;
De-un om, a cărui mână a nimicit, Cu mâna josnicului indian,
O perlă mai de preţ decât tot tribul..."
Vrei să-mi spui că acest individ s-a masturbat la oamenii
pe care-i privea din Planul Astral?
- Da. - "Au fost supuşi..."
- Chiar avem nevoie de ajutorul lui? - "Din copacii Arabiei..."
Uite. Peste o sută de ani,
va fi un tip extrem de drăguţ, aşa că...
Mulţumesc. Mulţumesc. Mulţumesc.
Mulţumesc. Doar că...
Nu mă simt ca "Othello" până nu-mi vopsesc faţa în negru.
Bine. Este pregătit de plecare.
Hyman.
- Bună. - Te cunosc?
Da, sunt Pen... brooke, iar ea este Prune.
Şi vizitaţi ţinuturi mistice?
- Corect. Eu sunt din India, iar... - Iar...
- Continentul Negru. - Bine.
Doamne, dă-mi putere.
Ei bine, ascultă. Avem nevoie de ajutor...
Îmi pare rău. Am întârziat la frenologie.
Bine, amice.
Ascultă. omule.
Ştim că eşti fantoma perversă de la Brakebills,
aşa că ne vei ajuta, altfel află toată lumea.
M-am uitat peste tot ceea ce ne-a dat Seb
şi pare a fi un fel de vrajă a comunicării.
Va fi nevoie de noi trei.
Totuşi, n-am nicio idee ce face.
El?
- Mă ajuţi aici? - Cu ce scop?
După ce terminăm, ce motiv ar avea să ne mai ţină în viaţă?
Nu cred că ne ucide.
Pe tine.
Am văzut cum ţi-a vorbit.
Nimeni nu este atât de rănit dacă nu-i pasă.
Atrag cei mai buni băieţi, nu-i aşa?
În principiu, tu atragi pe toată lumea,
iar cu acest farmec extins, eşti obligat să magnetizezi
mai mulţi monarhi dubioşi.
- Vom găsi ceva. Promit. - Bine.
- Ajutor. - Bine.
Acest sigiliu seamănă cu
o parte din vraja vestitorului pe care ai folosit-o
pentru a trimite o scrisoare peste un lac
- sau un râu... - Rahat.
Da, o recunosc. Era într-o carte.
Am citit-o imediat după ce a murit Q.
- Am făcut multă... - Căutare pe Google a durerii?
Vrea să facă o şedinţă de spiritism.
- Dar am crezut că erau nişte rahaturi. - Nu mereu.
E magie întunecată şi o poate lua pe căi greşite.
Nu am reuşit să o descifrez, dar poate că el a făcut-o.
Dar de ce vrajă a cooperării? Trei oameni înseamnă multă putere.
Trebuie să încerce contactarea cuiva
care e mort de foarte mult timp.
Rahat.
Cred că ştiu cine.
Bună, profesore Frank.
Cei doi nu pot fi aici în timpul orelor obişnuite.
Sunt cu mine. Fac un raport despre magia din Indiile de Vest.
Fac traducerea pentru mine.
Nimic. Nimic. Nu este nimic aici.
Totul este teoretic.
Nu există nici măcar o intrare pentru o busolă temporală.
Din ceea ce-mi dau seama,
podurile temporale încă nu au fost inventate.
Poduri temporale? Ca în munca profesorului Satok?
Este...
- Hei. - Da.
Acesta arată exact la fel cu podul temporal
din care am scos busola.
- El îl construieşte... - Astăzi.
Asta nu poate fi o coincidenţă.
Dar cu toate acestea, asta nu are prea multă logică.
De ce să ne aducă aici? De ce astăzi? Şi de ce 1998?
Aţi călătorit aici din anul de graţie 1998?
Nu, nu, nu. În puii mei.
A fost copleşită lumea de automate metalice
- care au preluat toată munca bărbaţilor? - Da.
- Uite. - Dumnezeule.
Septembrie 1998.
Am ţinut-o în mână atunci când am călătorit în 1998,
iar apoi am ţinut busola,
care a fost făcută astăzi, când am aterizat astăzi aici.
Sunt totemuri.
Studenţii călători au uneori probleme
să-şi imagineze destinaţiile, aşa că ţin în mâini un obiect
din acel loc, care ajută uneori.
Bine, este şi asta, dar este timpul în locul spaţiului.
Presupun că, pentru a ajunge acasă...
Avem nevoie de ceva din timpul nostru.
"Din timpul nostru". Aveam de gând să spun asta.
Hei. Cunoşti această limbă?
Jumătatea din faţă arată ca slavona veche bisericească.
- Pe cealaltă nu o recunosc. - Partea slavonă o pot citi.
E ceva despre o sămânţă care se poate dezvolta în orice.
Dacă se poate transforma într-o lună?
- Nu pot să cred asta. - Ce este?
Acestei cărţi îi lipseşte o pagină,
ceva numit Sămânţa Lumii.
De unde ştii despre ce este vorba, dacă lipseşte pagina?
Pentru că asta caută Cuplul,
pagina, iar eu o am.
Ce?
Între timp, încercăm să rezolvăm o altă problemă,
dar... dar iată cartea care se întâmplă să fie
aceeaşi din care provine pagina Sămânţei Lumii?
Coincidenţă, sincronizare sau...
Mereu presupun că este o capcană.
Cât de mult ai încredere în vrăjitoare?
Aproape la fel de mult pe cât ai tu încredere în Bibliotecă.
Atunci nu se poate să nu fie o înscenare.
Căutăm un răspuns care necesită putere neobişnuită.
Ceva neobişnuit de puternic.
Logic, trebuie să fie rară, iar multe persoane o doresc, nu-i aşa?
Deci nu-i ciudat, nu-i aşa?
- Îmi dau cu părerea. - Este adevărat.
Nu poate fi atât de uşor, nu-i aşa?
Poate că totul a fost foarte dificil de prea mult timp,
iar noi n-am avut nicio pauză de atunci.
Hei, cardul de la Smoothie Castle din 2009.
Deci, nu avem nimic din 2020?
Minunat. Am rămas blocaţi în acest loc cu dobitoci.
- Voi aţi făcut asta? - Ce anume?
Brakebills mi-a oferit mănuşa îngheţată.
Am fost dat pe stradă.
Exmatriculat!
Cineva m-a turnat la conducere.
Nu am fost noi.
Cineva trebuie să fi auzit conversaţia noastră.
Ce? Să tragă cu urechea la momentele private?
- Cine ar face asta? - Tu, în mod constant,
motiv pentru care ai fost exmatriculat.
Chiar îi permiţi să folosească ironia în acest mod?
Doar... călătorie sprâncenată amândurora.
Asta-i rău.
Trebuia să rămână, să fie prins proiectându-se,
apoi să fie blocat atunci când cineva îi ascunde corpul.
Deci, exmatricularea chiar îl salvează
de a fi prins în Purgatoriul Astral timp de un secol
şi au fost salvate generaţii de femei din Brakebills,
- să nu fie spionate. - Nu înţelegi.
Dacă nu este prins Hyman, nu mă poate ajuta în viitor,
iar eu din viitor nu pot salva magia şi o pierdem pentru totdeauna.
- Trebuie să reparăm asta. - Cum?
Prinzându-l chiar noi?
Exact.
Stai.
Partea bună a lucrurilor este faptul că pot să merg, în sfârşit, în Europa.
Am auzit că Weimar Berlin are câteva atracţii erotice.
Pot paria.
Doamne. Ce fac?
Am venit la Brakebills să învăţ.
Iar lecţia exmatriculării mele este extrem de limpede.
Poate, şi ştiu că asta-i o nebunie,
dar poate că este greşit să spionezi oamenii la duş.
- Ei bine... - Ştiu!
Atunci de ce ţi-a dat Dumnezeu abilitatea
de a spiona oamenii la duş?
Nu-ţi pot spune cum să-ţi trăieşti viaţa, dar...
Să fii un călător se simte ca o povară, da,
dar să nu fii un călător,
să nu fii capabil să-ţi foloseşti darul, asta-i mai rău.
Crede-mă.
Nu-i niciun rău să tragi cu ochiul, nu-i aşa?
Înţelegi?
Eşti un ou bun, Penbrooke.
Bine.
Hei, înainte să uit.
Ai idee cum pot face rost de câteva bilete
la partida feminină de Harababură?
E într-o oră.
Femeile au o partidă în seara asta?
Nu e în program.
E o partidă surpriză.
Probabil că acum sunt în vestiare.
Înţeleg.
Va trebui să termin împachetatul singur.
- În particular. Bine? - Da. Bine. Drăguţ.
Minunat. Da. Pa.
Bine. A funcţionat. Avem doar câteva minute.
Bine. Ascultă-mă.
Da, e rău. Magia e în joc.
Trebuie să ţin din nou discursul?
Am furat acest lucru de la profesorul Sato.
Vraja stazei. Îl îngheaţă în timp pe deţinător.
Plum, corpul nu ar trebui să fie conservat.
- Ar trebui să moară. - Cine spune asta?
Nimeni nu i-a găsit cadavrul.
Poate că noi am fost cei care l-am ascuns.
- Timpul nu funcţionează aşa. - De unde ştii?
Contează că el ar fi în continuare blocat şi ar rămâne în Planul Astral.
Doar dacă nu este o ascunzătoare de rahat, iar Hyman îl găseşte.
Dar dacă nu-l găseşte, iar peste o sută de ani îl putem face bine.
Care-i ideea de a avea această abilitate prostească,
- dacă nu poţi schimba nimic? - Cine spune că este vreo idee?
Te-ai născut cu acest rahat şi îţi petreci restul vieţii
încercând să supravieţuieşti. Bine? Să mergem.
Sau tu l-ai desfăcut
exact atunci când ai aflat că îl doreşti.
Îmi pare rău că rahatul tău e defect, dar Penny despre care am auzit,
nu ar da doi bani pe faptul că viitorul este distrus sau nu..
Ar face ceea ce este corect pentru prietenul lui.
Presupun că având rahatul defect, asta schimbă o persoană.
Bine.
Ce fel de persoană va fi noul Penny?
Rahat. Ştiu cum ne întoarcem acasă.
Hai să facem asta şi îţi voi explica.
Bine.
Va fi dureros când se va trezi.
Dacă se trezeşte.
- Eşti pregătită să plecăm? - Da.
"Quentin Coldwater, jocurile"...
- Cum ajută asta? - Am scăpat-o în ziua când ai reapărut.
- Când s-a spart, asta... - A devenit un lucru nou.
Făcută în ziua când am plecat. Deci, plecăm?
Da.
- Este stabil. - Mulţumesc.
Şi vorbeşte corect. Munca mea aici s-a terminat.
Respect, iată-mă că vin.
Rahat.
În regulă. Vorbeşte.
Au trecut secole de când nu am mai putut să vorbesc.
Este atât de eliberator.
Ai fost infectat câteva secole?
Da. De la... imediat după ce s-a terminat domnia ta până astăzi.
Spune-ne tot ce s-a întâmplat.
La naiba cu asta. Care-i treaba cu Regele Întunecat?
Cine este, de unde vine şi cum îl ucidem?
Am auzit aceeaşi poveste ca voi.
Regele Întunecat a apărut
la puţin timp după sosirea Prădătorilor,
că doar el îi putea înfrânge.
Aşa că eram curios.
Cine era acest Magician?
Care era povestea lui? Aşa că l-am căutat
şi am fost şocat să descopăr
că îl ştiam.
Te pricepi să spui poveşti.
Mulţumesc.
Acum, pentru a vorbi despre cine este
şi de unde provine cu adevărat,
trebuie să privim mult mai în urmă,
la momentele dinainte ca Martin Chatwin să devină Bestia.
Serios?
Cu mult înainte ca el să descopere Izvorul Nesecat,
Martin a avut un alt plan
pentru a se asigura că nu va fi trimis niciodată înapoi pe Pământ.
O vrajă de canalizare, pentru a se lega de Fillory.
După ce începem, vom avea doar câteva momente.
Seb, ar trebui să vorbim despre asta.
- Ştim ce încerci să faci. - Am dubii serioase în privinţa asta.
O ştim. Regele Întunecat a folosit-o,
doar că i-am tăiat copacul.
Dar este un fapt esenţial
pe care este posibil să nu-l ştiţi despre copacii din Fillory.
Sunt mulţi, dar cu adevărat este doar unul.
Ce fel de rahat este acesta?
Adică, sunt filloriană şi nu am auzit niciodată asta.
Rădăcinile copacilor din Fillory se împletesc
aşa încât ei devin unul, nu doar unul cu celălalt,
dar şi cu pământul, iar cel care era legat de asta,
nu poate fi ucis tăind un singur copac
sau chiar o întreagă pădure.
Poate fi oprit prin distrugerea tărâmului Fillory.
Stai. Spui că Martin a încercat, dar cineva i-a zădărnicit asta?
A fost zădărnicit de cineva eroic,
care a ştiut ce ar putea să devină,
chiar fratele lui Martin, Rupert,
Rupert Sebastian Chatwin.
Zeilor, ce schimbare bruscă de situaţie.
Eşti extrem de natural cu asta.
A realizat că singura cale
de a-şi opri fratele era sacrificiul,
aşa că s-a legat singur de canalizare înainte ca fratele său să o poată face.
Când a descoperit Martin ce s-a întâmplat,
a fost furios.
Nu putea să-şi ucidă propriul frate,
dar a putut să-l blesteme cu somnul etern.
Oamenii din Fillory au crezut că era mort.
- Ce i s-a întâmplat? - Exact ce este menit.
- Ce s-a întâmplat? - Voi, asta s-a întâmplat.
Aţi adus valuri de magie atât de uriaşe, încât l-au trezit pe Rupert,
iar el i-a adus pe Prădători,
apoi când i-a înghesuit în golf,
Fillorienii, în semn de recunoştinţă, l-au făcut Mare Rege.
Dar de ce a făcut toate acestea?
Da. Dacă era atât de bun, de ce a devenit atât de diabolic?
Pentru că, cât timp a aţipit,
a pierdut singurul lucru la care a ţinut,
bărbatul pe care l-a iubit.
Rupert, chiar tu eşti?
Lance!
Lance?
- Lance Morrison? - Rupert.
Da, da, eu sunt.
În sfârşit, eşti aici.
Iubirea mea, stelele mele, inima mea.
Parcă aş fi un prost.
Nici nu ştii...
Ştii cât de mult ţi-am simţit lipsa?
De ce ţi-a luat atât de mult timp?
Lance, am încercat.
- M-ai părăsit. - Nu.
- M-ai abandonat. - Nu. A trebuit să-mi opresc fratele.
Iar acum sunt mort, iar tu nu poţi muri niciodată.
Este frig aici. Sunt atât de singur.
Aproape că am renunţat de atât de multe ori.
Nu, nu, doar... nu o face.
Nu-mi voi încălca promisiunea faţă de tine. Bine?
În sfârşit ştiu ce să fac.
Vom fi împreună în curând. Atât de curând.
- Cum? - Aşteaptă lângă uşă.
Am încercat. Nu pot să trec prin ea.
Nu. Ştiu, dar vei fi capabil în curând.
De aceea te-am căutat, să-ţi spun să aştepţi lângă uşă.
Bine. Bine.
Rupert...
Ascultă-mă. Aşteaptă lângă uşă.
Eliot.
Ce naiba ai făcut?
Şi chiar crezi că această pagină ar putea conţine răspunsul?
Spune-ne ce ai nevoie. Resursele noastre sunt la dispoziţia ta.
- Am nevoie doar să merg şi să o iau. - Vom trimite pe cineva.
Aş prefera să o iau chiar eu.
Câţiva bibliotecari, securitate...
pare prudent să trimit o persoană.
Aproape că m-ai păcălit.
Doar unt de arahide şi sandvişuri de curcan.
Mi-e teamă că nu te pot urmări.
Suntem în Bibliotecă, acolo unde sunt nefuncţionalităţi temporare
din cauza vrăjitoarelor, nu-i aşa?
De ce aceste nefuncţionalităţi continuă să se întâmple la intervale lunare?
De ce este afectat Tărâmul de Nicăieri de luna Pământului?
Nu are nicio logică. Unde sunt cu adevărat?
Pe Pământ, acolo unde ai reuşit să afli
de fiecare dată nenorocită.
- Ce-i asta? Un fel de iluzie? - Vraja psihică.
Practic eşti în Matrix,
ceea ce înseamnă că eşti încă pe Pământ, de aici nefuncţionalităţile.
De câte ori am făcut asta?
18.
Te-am trimis înapoi la început. Este obositor.
Stai. Cărţile, repararea lunii, totul a fost doar...
Rahat. Începând cu tine, punând-o pe Kady să-mi trimită un mesaj.
- Cine eşti? - Haide.
Mă simt insultat. Ai întrebat de mine.
Cuplul.
Mai puţin impresionant a 18-a oară când ai aflat.
Uite. Te-ai săturat de asta, eu chiar m-am săturat de asta.
De ce să nu avem această conversaţie în lumea reală?
Nu mai fac asta şi a 19-a oară.
Dă-mi pagina, altfel o ucid pe Kady.
De unde ştiu că-i Kady cea reală? De unde ştiu că asta-i reală?
Doar într-un singur mod poţi afla,
iar asta-i pentru a simţi.
Ce faci?
- Fosforomant, nu-i aşa? - Te rog să nu faci asta.
- Ştiu că foloseşti acest deget foarte mult. - Te rog. Te rog. Nu!
Iată o promisiune... dă-mi pagina.
Dacă degetul mai este viabil, îl voi reataşa.
Degetul mijlociu, de asemenea foarte important.
Vrăjile de dragoste au nevoie de un deget inelar.
Degetele mici sunt cruciale.
Ei bine? Alice?
Bine...
Bine.
Vrei şi degetul mare?
Sunt dezamăgit că asta nu funcţionează,
pentru că următoarea tăietură nu este degetul tău mare,
este Kady.
Pagina, altfel o ucid pe Kady.
Ce va fi?
Bine. Bine. Câştigi. Este a ta. Este...
este a ta.
Bine.
Sunt uşurat.
Acum, unde merg?
Reţine-ţi acest gând.
Mi-am uitat stiloul.
Bine.
- Este bine? - Ce-ţi pasă?
Nu am avut în intenţie niciodată să-l rănesc.
Crezi că asta contează?
Şi eu am pierdut pe cineva.
Şi l-am iubit foarte mult.
Cunosc durerea.
Nu este o scuză pentru a răni oamenii, doar pentru că îl vrei înapoi.
Poate că nu-l iubeşti atât de mult pe cât crezi,
pentru că nu înţelegi.
Am de lucru.
Vedeţi cu ce vă confruntaţi?
Fillory nu poate fi liber niciodată, atât timp cât este domnia Regelui Întunecat.
Sunt confuză într-o privinţă.
Unde te încadrezi în toate acestea?
Rupert m-a recunoscut.
Mereu m-a urât.
El este cel care m-a blestemat cu Răsucirea Limbii.
Nu. Nu voi găsi fericire în Fillory atât timp cât este prin preajmă.
Deci, după ce pleci de aici, ce faci?
- Te vei plimba? - Nu prea.
Voi scrie.
Lucrurile pe care le-am văzut, poveştile pe care le pot spune.
Poveştile lui sunt foarte bune.
Doar că nu-s potrivite copiilor.
Supărător.
Hotel ieftin linguşire.
Chiar trebuia să faci asta?
- Pare a fi un drăguţ... - Pedofil?
Te-a ferchezuit, Fen, pentru că te comporţi ca un copil de 12 ani.
Zeilor.
Aminteşte-ţi. Asigură-te că te blochezi pe vibraţia potrivită.
- O poţi simţi? - Se simte ca acasă.
Începem.
Bună.
Cred... cred... cred că am făcut-o.
Ar trebui să-ţi dau drumul la mâ...
Asta... tu ai...
Nu, nu intenţionat.
Eu... nici nu-s sigură că am făcut-o.
- De ce am sentimentul că am... - Mai fost aici.
Pentru că asta este.
Aici ne-a adus semnalul.
Bine. Bine. Ne vom scoate de aici.
Da.
- Plum. - Nu funcţionează.
Nu putem pleca.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Magicians-Sezonul 05, ep 09 "Cello Squirrel Daffodil"
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team