Acum trei ani, m-am trezit că știu ce nu ar fi trebuit să știu.
Mi s-a spus că sunt nebună.
Așa că am secrete.
Dar nu e proastă. Și sigur nu e brutăreasă.
Din episoadele anterioare...
Atacul a avut loc acum trei ani.
A fost făcut...
Să vedem doar componentele, nu și întregul.
Maladie e cea mai prolifică ucigașă din istoria Londrei.
Știi cu cine lucrez ?
Este adevărat? Înseamnă că sunteți prieteni buni.
Sau aveți un trecut comun. Toți avem.
Puterile ei cresc în fiecare zi. Putem fi distruși.
Dacă ne pierdem speranța...
Ea deja și-a pierdut-o.
Merg în piață, să opresc execuția.
Mă duc s-o salvez pe Maladie.
pentru ca Londra să fie salvată din haos,
trebuie să cunoască haosul.
Am o misiune.
Plec, să-i găsesc pe galanthi, așa cum am plănuit.
Așa putem afla de ce suntem aici
și ce trebuie să facem în continuare.
Spuneți-vă numele !
Renunțați la lupta voastră și alăturați-vă armatei FreeLife !
Suntem Prădătorii ! Suntem slujitorii Domnului !
- Cum te cheamă, fato ? - Second Boot, rezistă !
E doar un Cryer. Byner, suntem aproape ?
Suntem chiar deasupra. Punctul de acces e spre nord, la 20 de pași.
Boot, confirmă punctul de acces ! Ceilalți, luați-i locul.
Spuneți-vă numele !
Renunțați la lupta voastră și alăturați-vă armatei FreeLife !
Suntem Prădătorii ! Suntem slujitorii Domnului !
- Ce vezi ? - Am găsit punctul de acces.
E o scară. Nu știu cât de mult coboară...
Înapoi !
Mai mulți inamici trag asupra noastră !
Calmează-te, soldat. Vă ucidem pe toți, încet.
Sau putem vorbi despre premiul care ne-a adus pe toți în același loc.
Sunteți prizonieri ai CAP.
CAPITOLUL UNU Stripe
- E foarte cald. - Am nevoie de lumină.
Aerul e respirabil.
Byner, lumini !
Sistemul e protejat. Rex poate pătrunde doar prin contact fizic.
- Trimite-l pe micul Rex. - Rex !
CAP creează inteligență artificială care nu e inteligentă.
Sistemele voastre nu l-au putut clona pe al nostru.
Nu îl asculta. Ești un robot bun.
Ne așteaptă unele surprize aici ?
Așa sper, ținând cont de împrejurări.
Căutam sursa anomaliei spațiale, la fel ca voi.
Un emițător FreeLife a marcat locul ăsta.
Nu știu dacă au intrat.
Second Boot, pune-i bandă adezivă pe gură.
- Mai întâi, spune-mi numele. - Numele sunt sacre, jegosule !
Eu sunt maiorul Joseph Willing Greenbone, FreeLife pe viață !
Nu ne ascundem de Dumnezeu ca voi, câinii CAP. Onorăm...
Boot, spune "bună ziua".
Suntem Coaliția Apărării Planetare.
Ne adăpostim aici.
Nu am venit să luptăm, dar suntem înarmați și pregătiți să ripostăm.
Ce caută o Stripe aici, singură ?
- De ce nu i-am detectat căldura ? - S-a camuflat !
Am văzut-o cum a înghițit gheață.
Temperatura corpului i-a scăzut aproape de zero.
Ai înghițit lichid de răcire ?
Schimbul de căldură îți va distruge organele, dacă nu te relaxezi.
Stomacul tău e protejat ?
Pheen.
Nu pot să-ți dau pheen. Nu o să-ți găsești echilibrul chimic.
Liber ! Am găsit un plan. Cine e robot de treabă ?
E ceva sus ? Suntem singuri. Pare în neregulă.
Stripe nu ne-a spus de unde e.
- Care e unitatea ta ? - Unitatea Terestră 41, Edinburgh.
Nimeni nu a scăpat de la Edinburgh.
Au scăpat trei dintre noi. Ceilalți doi au murit pe drum.
Suntem din Grupul de Atac 16, Green.
Stripe a noastră a fost ucisă. Dacă misiunea ți se potrivește...
Mai întâi, trebuie să-și revină. S-a camuflat.
De asemenea, m-am ales cu un glonț în picior.
Infirmeria e în sectorul nord-estic.
Boots, ocupă-te de maior, apoi fă o cercetare completă.
Eu și Byner vom încerca să luăm legătura cu comandamentul.
Nu am văzut pe nimeni camuflându-se când e așa de frig.
Nu am avut altă opțiune.
Douăzeci de prădători FreeLife au ajuns cu o oră înaintea lui.
Douăzeci ? Pe scanerele noastre au apărut doar opt.
Am avut o oră la dispoziție.
Ai avut noroc să fii acolo...
Nu mă simt norocoasă. Pheen. Asta e slabă.
Nu primești niciun drog pur. Ai înghițit gheață ?
Nu înseamnă să te camuflezi, ci să exersezi. Ce nivel PitSid ai ?
Prea mare să fiu Crescent, prea mare să ajung acasă.
Toți au PitSid. Eu am cel mai mult.
Ai amintiri temporale ?
Nu sunt sigură că asta se întâmplă acum.
Grozav. Ești pregătită pentru misiune. Trebuie să te ocupi de mine.
Nu mă întrebi care e misiunea ?
Căutați un galanthi.
- Cine ești ? - Vrei să știi numele meu ?
E cam mult.
Am fost măritată trei ani și nu mi-am spus numele.
Vreți să cuceriți un avanpost din mijlocul pustietății,
fiindcă ați văzut o anomalie spațială, adică un portal
prin care galanthi au venit aici.
Comandamentul a văzut emițătorul FreeLife, și-a pierdut cumpătul
și a trimis unitatea voastră, fiindcă era aproape și fiindcă tu ești un spor.
Poți să-mi înapoiezi pheen-ul ?
Termenul e "îmbunătățit". "Spor" e cam jignitor.
Doar un spor putea apela la mine.
De ce e jignitor ? Nu trimit galanthi spori asupra tuturor ?
Nu îi fac pe toți înțelepți și adorabili ?
Sporii sunt translatori. Activează părți ale creierului
necesare pentru a înțelege limbajul și tehnologia galanthi.
Eu nu pot face asta. Nici măcar nu am văzut un galanthi.
Dar îți mărește imaginea de ansamblu.
Ce construiesc ? Un muzeu ?
De unde provin astea ?
Din perioada victoriană târzie, poate, de la începutul sec. XX.
Nu am fost soldat dintotdeauna.
- Astea sunt benzi sim ? - Sunt o mulțime.
Byner le poate verifica. E specialist în sim-uri.
Nu doar în tehnologie, dar mai ales în tehnologie.
Spune-mi că nu e vegetarian !
Ce e asta ? Toate proiectele galanthi sunt de amploare.
Sisteme de purificare a apei, stabilizatoare tectonice. Asta e...
Nimic din astea nu se întâmplă. FreeLife a bombardat totul.
I-a ucis.
Pe toți ? Nu erau 20 de galanthi ? Câți mai sunt în viață ?
Poate unul, poate mai mulți. Comandamentul nu știe despre ăsta.
Nici noi nu știm.
Ce dracu' e asta ?
- Adu-l pe Crescent. - E galanthi ?
Încet și în liniște. Nu vrem să-l trezim.
Puștii ăștia sunt grozavi.
E doar o grădină.
Parcă ar fi o simulare făcută de fiica unui fermier,
transpusă în viața reală.
E ceva normal, mâncare naturală.
Nimeni să nu mănânce nimic.
- E o ușă aici. - Byner, ce apare în plan ?
Că nu e nicio ușă aici.
E echipa științifică.
FreeLife a ajuns la ei.
- FreeLife nu ascunde cadavrele. - Nici nu face curat.
Puțurile coboară. Au vrut să ascundă ce e sub noi.
Încă un nivel ? Byner, sunt și alte uși care nu ar trebui să fie aici ?
Stați !
E...
E sânge omenesc.
Puțul de deasupra. De asta au agățat cadavrele aici.
- Le hrăneau. - Poftim ? Nu.
Galanthi nu se hrănesc cu sânge.
- Ce face ? - Fii calm.
E geam ranforsat. Gloanțele o să ricoșeze.
Îmi amintesc. Băieții care au găsit locul au intrat.
Nu aveau destulă putere de foc să ucidă un galanthi, așa că au improvizat.
Au activat emițătorul și au plecat, în caz că lansam bombe nucleare.
- Ucide-l pe nenorocit ! - Nu !
Nu îndeplinim misiunea. Am fost trimiși să-l salvăm pe galanthi,
voi ați tras în el și ați lovit un om al nostru.
- Nu e una dintre noi. - Nu țipa la un superior !
- Respingeam un atac. - Era o strângere de mână !
Nu am fost informați despre cum...
Cum rămâne cu sângele ? De ce au făcut FreeLife toate astea...
Tortură.
Am văzut cadavrele.
Nu e vorba despre membrii echipei. Galanthi a creat o legătură cu ei.
I-a păsat de ei. E protocolul de bază.
Începi întotdeauna cu familia.
Mi-ar plăcea să-ți știu numele.
Cum puteau obține informații de la galanthi ?
Scopul torturii nu e să obții informații,
ci să distrugi speranța.
Am procedat cum trebuie. L-am găsit pe galanthi.
Și e în viață.
Asta e problema ta.
Când am întâmpinat rezistență, am cerut sprijin.
Mulțumesc pentru informații. Și noi.
Stai puțin... La naiba !
Așadar, un atac general la 6 m deasupra noastră ?
Bombe nucleare. Nu vom supraviețui. Nu vor exista supraviețuitori.
Doar dacă ne înțelegem și distrugem lucrul ăla.
Închidem portalul și spunem întregii lumi că s-a terminat.
Veți salva multe vieți,
inclusiv pe ale voastre.
Trebuie să iau legătura cu comandamentul.
- E o mită ? - Trebuie să mă ajuți.
Nu îți face griji.
Coaliția Apărării Planetare e aici.
La ce te așteptai ? Să-și pună viețile în pericol
pentru ceva care le dă coșmaruri ?
- Știu care e miza. - Care e miza, mai exact ?
De ce a spus maiorul să închideți portalul ?
Am crezut că îl închid după ce galanthi trec prin el.
Nu și pe ăsta. E stabil.
Comandamentul crede că echipa a ajutat la construcția lui.
Întăriri. Crezi că vin mai mulți.
Poate că cei 20 erau cercetași. Poate că galanthi abia au început.
Putem schimba soarta conflictului. Facem ce trebuie să facă CAP.
Mai e timp. Nimeni nu trebuie să moară.
Da.
Simt că cineva o să moară.
E greu de crezut că suntem aici.
Toți înțeleg gravitatea situației.
Aproape toți înțeleg gravitatea...
Bine ! Ce vrei ?
Vrei să faci raportul în locul meu ?
Nu mă așteptam să fie așa de jucăuș.
Echipa a muncit din greu și merită să sărbătorească azi.
Cum se face că un om ca tine, care gândește liber,
poate fi atât de ipocrit ?
- Știu că vrei să pleci de aici. - Unde ? Planeta e distrusă.
Nu îmi plac acei galanthi, dar avem nevoie de ei ca să supraviețuim.
Dacă mii de galanthi vor trece prin portal ?
Sau milioane ?
Dacă ciudatul ăla a fost trimis doar ca să ne miroasă ?
- E decizia lui Crescent. - Nu vrea să ia această decizie.
Te-a lăsat cu mine.
Atunci, îl mișcăm.
Nu putem. Furtuna a adus un front static.
La orice mișcare, mușchii îți explodează.
Știi ceva ? Ai câștigat.
- Ce am câștigat ? - Orice îți dorești.
Poți să iei orice te face să te implici.
Avem multe opțiuni. Spune ce otravă preferi.
Pot să fac un amestec sau trebuie să iau doar una ?
Suntem aproape de a câștiga. Nu războiul, ci lumea.
Imaginează-ți că ne recuperăm planeta, că o facem locuibilă.
Inundații, foamete, furtuni...
- Galanthi le pot opri. - Unde sunt ?
Portalul e stabil De ce nu trec prin el ?
- Probabil că nu e terminat. - De ce nu au venit mai înainte ?
Cum rămâne cu cele cinci miliarde de oameni
pe care nu i-au salvat fiindcă au ajuns prea târziu ?
- Nu sunt zei. - Atunci, nu te mai ruga lor !
Poți să faci ceva pentru mine ?
Poți să speri că o să fie bine ?
Nu mi-e teamă să lupt, dacă de asta e nevoie.
Dar trebuie să existe un scop.
- Trebuie să conteze. Pentru tine. - Nu poți să-mi ceri asta.
- Tocmai am făcut-o. - Nu poți.
Cei 28 de ani în care am văzut mult sânge
și am suferit multe dezamăgiri m-au îngropat aici pentru totdeauna.
Și nu o să mor așteptând un salvator.
Susții cu vehemență că trebuie să murim.
Mereu ajungem atât de aproape și atunci toți cedăm.
Schimbarea e înfricoșătoare chiar și pentru cei care luptă pentru ea.
De asta FreeLife câștigă întotdeauna.
- Nu câștigă întotdeauna. - Ei scriu istoria.
Într-o formă sau alta, bărbatul care are bâta...
Am mai auzit asta. Și știu că nu ești așa.
- Fiindcă ești spor. - Fiindcă am fost FreeLife.
Născută și crescută FreeLife.
Am făcut lucruri pe care nu ți le poți imagina.
Iar sporii nu m-au făcut genială, nici nu mi-au spălat creierul.
Au reprezentat o întrebare.
S-a dovedit că nimic nu va îngenunchea lumea asta
mai rapid decât o simplă întrebare.
Da.
Sper
într-o lume mai bună.
Nu !
Dacă vrei să trăiești, el trebuie să moară. Trebuie să scăpăm de el !
Idiotule ! Ai făcut deja asta. Pleacă !
Nu există întăriri !
Portalul e stabil fiindcă permite trecerea în celălalt sens.
Galanthi nu primesc ajutoare, ci pleacă prin portal.
Nu... Pare prea convenabil.
- Te rog, nu ne părăsi. - Putem opri sursa de energie ?
Rex a activat siguranța. Galanthi ne-a închis.
Are destulă energie să ajungă la portal.
Vine cineva să mă coasă ? Sângerez !
Ai avut dreptate. Mereu se va încheia așa.
- Boot ! Lasă arma ! - Bravo !
Cine știe cel mai bine să facă pe mortul ?
Ea.
Rezistă !
Nu înțeleg.
Au renunțat...
- Au renunțat la noi. - Nu.
- Îmi pare rău. - Uită-te la mine.
Galanthi se vor întoarce ca să ne ajute.
- Crede-mă. - Te cred. Există speranță.
Te rog să speri.
Vrei să-mi spui numele tău ?
CAPITOLUL DOI Molly
- Nu-i așa că sunt frumoase ? - Varnum.
Nu te așteptam la ora asta.
Ne-au chemat devreme, pentru inventar. Ce sunt ?
Tarte franțuzești. Financier.
Au mai mult unt decât făină. Îți poți imagina ?
Molly, pentru magazinele de la docuri, după ce termini aici.
Poftim. Gert spune că nu au ce căuta aici.
Cred că are dreptate. Căței printre lupi...
Sunt incredibile. Vorbesc serios, Molly. Sunt...
Semnul tău acoperă jumătate din ușa mea !
- Puteai avea o ceainărie grozavă. - Ăsta e un monstru.
- Cineva a lucrat de mântuială. - O ceainărie ?
O să fac asta când o să am o familie.
Le poți avea pe amândouă.
Trebuie să ceri mai mult pe alea mari. Doamnelor le plac alea mari.
Ea știe ce vreau să spun.
Uită-te la ea ! S-a îmbujorat ca o fecioară.
Vom rămâne cu prea multe pâini pentru mâine.
- Lovește ? - Parcă ar dansa cancan.
O să-i spui "da" ? Nu vei primi multe oferte așa de bune.
Nu sunt sigură.
Te gândești la Varnum.
Nu are destui bani ca să se însoare.
A spus măcar că s-ar însura, dacă ar putea ?
- Nu a făcut nicio promisiune. - Îl plac pentru asta.
Trebuie să te gândești la viitorul tău, Molly.
La viitorul tău real, nu la cel din mintea ta.
Ideea e că Jenny va împlini 12 ani luna viitoare.
Pot să o angajez fără bani.
- Ar fi o economie. - Înțeleg. Bineînțeles.
Pot s-o trimit să câștige bani, dar fabricile astea...
Bineînțeles că nu o să lucreze într-o fabrică.
Trebuie să vină aici, să lucreze cu mama ei.
Trebuie să livrăm chifle la magazine.
Nu aș trimite-o pe Jenny.
Îți dau un penny dacă le duci tu.
Doamnele căsătorite au nevoie de bani.
Mulțumesc.
Dumnezeu face planurile Lui. Așa că iată-ne aici...
Mamă, ți-o amintești pe Molly ?
- Suntem căsătoriți. - Arăți bine, dnă True.
Dacă tot ai adus-o până aici, arată-i tortul.
- Ți-am adus... - Mai tare.
Ți-am adus tort de nuntă.
E prea consistent.
Te-ai însănătoșit mai repede decât data trecută.
Mă simt bine.
Ar trebui să ceri mai mult,
ținând cont de faptul că o să livrăm chifle.
Vorbesc serios. Ai pierdut două...
- Dacă nu am un tiz... - O să rezolv problema.
Știu că e un moment nepotrivit. Dar cheltuielile medicale
și ratele întârziate...
Apartamentul e al mamei lui. Încă ai o locuință.
Dar Thomas avea datorii mari și trebuie să găsești ceva...
Te miști cam greu.
- Bună dimineața, Jenny ! - Bună dimineața !
Abia aștept să-ți spun cu cine m-am întâlnit ieri pe stradă.
- Cu Varnum Dale. - Varnum ?
Am crezut că s-a mutat după ce a fost promovat.
Apoi s-a întors. Răspunde de întregul birou.
Dar m-a recunoscut. Îți poți imagina ?
A oprit trăsura și a întrebat de tine.
De mine ?
Ne-a invitat la petrecerea de casă nouă.
Soția lui e însărcinată în șapte luni
și o femeie însărcinată aduce ghinion dacă nu se face petrecere.
Așa că i-am mulțumit în numele tău.
Mereu am spus că trebuia să te măriți cu el.
Te grăbești ?
- Ești nepoliticoasă. - Lasă-mă în pace !
Nu sunt schimbări majore.
Cum te simți ?
Mulțumesc, destul de bine.
Ai avut unele probleme cu sistemul tău, draga mea.
Dar Thomas a murit și e un noroc că nu ați avut copii.
Un noroc...
Te porți foarte frumos cu ea.
E pe moarte. Nu pot face altceva.
Nu o considera terminată. Nu se va ridica din pat,
dar a supraviețuit unei boli care l-a ucis pe fiul ei.
Cunosc genul ăsta de oameni. Sunt foarte rezistenți.
Probabil, o să ne îngroape pe toți.
Dumnezeu face planurile Lui. Așa că iată-ne aici...
Uneori, pare că Dumnezeu face planuri înainte să ne cunoască.
Nu o să-ți iau bani de data asta. Dar, pe viitor...
A fost scoasă din fluviu. Băieții de la docuri spun că lucrează la brutărie.
O cheamă Molly.
O să-ți fie bine aici, Molly.
S-ar putea să nu îmi fie.
CAPITOLUL TREI Femeia nebună din Tamisa
E o simulare ? Probabil, e tehnologie FreeLife,
fiindcă secvența voastră temporală e dată peste cap.
- Joacă-te cu mine... - Întoarce-te, Sarah.
Ești aici de mult timp și cunoști regulile.
Care sunt regulile alea nenorocite ?
Mizeria asta de colind de Crăciun e prea mult pentru mine.
Vorbește civilizat în casa asta ! Ar trebui să-i mulțumești Domnului
că te-a salvat după ce ai păcătuit.
Acum știu regulile.
Bună, Molly !
Îmi pare rău că te-au legat. De obicei, nu fac asta.
Dar ai bătut-o pe matroană. Nu am auzit-o niciodată urlând.
- Sunt Sarah. - Da. Am înțeles cum stau lucrurile.
Îmi dai numele tău sacru, fiindcă nu ești o simulare.
Ești din 1812.
Nu ești rea, ca celelalte.
Devenim prietene și ne împărtășim secretele.
Sarah, o prietenă e cea despre care știi că are încredere în tine.
Atunci...
Da !
La dracu' ! Nu știi nimic !
Eu nu am secrete.
Sunt o Stripe. Îndeplinesc misiuni.
Dar nu am nicio misiune.
Ar trebui să fiu moartă.
De ce nu sunt moartă ?
De ce sunt mâinile mele așa de mici ?
E în ordine...
E în ordine.
Unele par normale la început...
Normale ? Fata de aseară era udă. Nu am putut să o usuc.
Am șters-o cu prosopul o oră. Nu am putut să o ținem aici.
Era mai rău decât atunci când a venit.
Al dracului PitSid... Am nevoie de pheen.
Dacă ai fi afară, nu te-ai amuza.
Mă îndoiesc că Domnul ți s-a arătat sub forma unei lumini.
- Știu ce am văzut. - Nu ești un martor de încredere.
- Stai într-un azil. - Și tu.
E altceva. Avea formă de libelulă.
S-a dezintegrat precum zăpada sau scânteile.
Scântei ? Ai văzut un foc ?
Sau spori...
A zburat pe deasupra mea, a coborât și am văzut o străfulgerare.
Ca o explozie, dar fără zgomot sau fum.
Și s-a dus.
- Altcineva o să mă creadă. - Eu te cred.
Vreau să știu exact ce s-a întâmplat.
O singură scânteie poate incendia casa.
Dnă True ?
O lampă cu ulei poate fi ascunsă sub o fustă lungă.
Dna Amalia True ?
Sunt dr. Cousens. Am venit să-ți fac consultul fizic.
Îmi cer scuze. Nu sunt obișnuită cu numele meu...
Dacă preferi un medic alb, există unul care consultă pacienți.
Nu. Nu asta...
Bună, dr. Cousens ! Sunt Molly.
Să facem asta.
Se pare că ai evitat infecțiile, deși Tamisa a făcut eforturi.
Am pățit-o și mai rău.
- Ești din America ? - Sud-vestul Canadei. Da.
Nu. Sunt brutar.
Înțeleg. Ai dureri ?
Sunt slăbită.
A apărut o lumină pe cer
în ziua în care am ajuns aici ?
A văzut-o cineva ? S-a scris despre asta în ziare ?
De asta te-ai aruncat în apă ? Din cauza unei lumini ?
Nu. Cred că de asta am ieșit din apă.
Există persoane care s-au schimbat ?
Care au devenit mai inteligente sau mai pline de compasiune...
Nu contează. Se pare că locul ăsta mi se potrivește.
Mi-au luat copiii ! Fac un copil în fiecare zi, și ei mi-l iau !
- În pivniță cu tine ! - Nu !
- Am mai făcut asta. - Se vede.
Nu. Eu...
Am văzut asta în ziua în care am ajuns aici. Am crezut că e un simptom.
E în ordine. O să te cos. Am nevoie de o asistentă care...
Te rog.
Sunt multe de asimilat.
Nu. Extratereștrii din viitor ne-au dat puteri magice.
Era evident.
Ai observat boli inexplicabile în ultimele săptămâni ?
- Da, în azil. Dar nu sunt... - Nebun ?
Nu sunt femeie.
Trebuie să fie și alții.
Sporii nu îi afectează pe toți. Niciodată nu am înțeles de ce.
Dar nu conferă puteri la întâmplare.
Există un șablon care îmi scapă.
- Păcat că nu ne aduc ziare. - De ce îmi spui toate astea ?
- Am încredere în tine. - De ce ?
- Ai văzut ceva în... - Nu. Eu...
Pot să am încredere în tine ? Crezi că sunt nebună ?
Poate că ești.
Poate că extraterestrul tău era nebun.
L-au torturat.
Nu știu dacă asta e o veste bună.
Dar ai avut dreptate. Oamenii ascund asta. Dar s-a terminat.
Nimeni nu a fost afectat de spori, nu a fost îmbunătățit.
Nu ne spune nimeni ce schimbări trebuie făcute sau...
Ce e ?
- Du-te dracului ! - Nimeni ?
Nu... În cazul meu, a fost o greșeală.
O glumă. Sunt o Stripe. Nu sunt bună.
Am probleme ale căror nume nu le cunoști.
Poate că de asta sporii nu au efect.
- Știi ce urmează. Și îți pasă. - Mi-am făcut datoria !
Toată viața am luptat, și nu a contat.
De ce m-ar pune să fac asta ?
Da... Corpul ăsta e perfect.
Am sâni grozavi, dar sunt scundă.
E un corp frumos.
Și nimeni nu îl folosea.
Trebuie să plec de aici.
Atunci, ar fi bine să nu spui "la dracu' " așa de des.
- Și dă-mi morfina înapoi. - La dracu' !
Lester spune că e vorba de câteva săptămâni.
Mă simt mult mai bine. Îmi lipsește gătitul.
Un bărbat care gătește ? Un bărbat care gătește...
A spus că lumina a fost de la un dirijabil german, un zepelin.
Nu știe ce se întâmplă cu Dumnezeu,
de ce ne-a dat o misiune.
Sper că nu ai spus nimic despre noi și despre misiune.
Nu trebuie să întrebi. Știi că pot să am încredere în tine.
Doamnelor ! Sunt dr. Hague.
Am auzit despre voi. Care dintre voi e Amelia ?
Amalia. Molly.
Înseamnă că tu ești Sarah.
Ce ai auzit despre noi ?
În primul rând, că s-ar putea să fiți Afectate.
Așa sunt numiți oamenii
care au înflorit în ultimele luni.
- Afectați. - Deja m-au numit așa.
Vreau să-ți spun ceva, Sarah. Caut o persoană
pentru un studiu special pe care îl fac la laboratorul meu.
Aș vrea să stau un minut cu fiecare dintre voi.
Mă lași să vorbesc cu Amalia un minut între patru ochi ?
Apoi vom sta noi de vorbă.
Mi s-a spus că vezi viitorul.
Nu. Îl simt.
Dintr-odată. E ca și cum aș cădea. Dar nu cad.
Și, mai târziu, cad.
O dată, am simțit miros de tarte de ovăz. Le-am primit la cină în ziua aia.
Nu vreau să mă gândesc prea mult la asta. Îmi face rău.
- Nu vreau să studiez asta. - Nu e un studiu voluntar.
Povestește-mi despre lumini.
- Poftim ? - Despre luminile de pe cer.
- Când ai ajuns aici. - Nu am văzut nicio lumină. A fost...
Am căzut în fluviu. Cred că am sărit în apă. Nu îmi amintesc.
Nu îți amintești ?
E posibil ? Matroana a spus că ai fost foarte explicită...
Din cauza lui Sarah.
S-a supărat foarte tare.
A spus că l-a văzut pe Dumnezeu pe cer și că nimeni nu a crezut-o.
Am mințit fiindcă nu se oprea din plâns.
Nu voia să renunțe și nu am putut să-i spun...
Când s-au întâmplat lucruri ciudate,
a spus că asta era dovada că aveam o misiune.
Nu îi spune matroanei ce am făcut. Am vrut ca Sarah să fie fericită.
Să aibă ceva...
Crede că se simte mai bine.
Ce se petrece ?
Spune-i ce ai văzut. O să te ajute.
Cupă cu capac.
Cupă cu capac...
Cupă cu capac, capac cu cupă.
Și înghiți...
Delicios. Tare...
- Tare. - Așa...
Zgomotos.
Minunat. Zgomotos. Fete zgomotoase.
Fete.
Lingura în bol. Iei șervetul și te ștergi la gură.
La colțurile gurii, cu delicatețe.
Și mulțumești gazdei.
Minunat.
Nu uita. Nu e pentru asta.
Amalia ? Comisia te primește acolo.
Comisia a spus că audierea ta a decurs exemplar.
Ești motivată, te exprimi clar.
Ai grijă de celelalte deținute.
Iar în privința Afectaților, citez:
"Conduce instituția asta."
Există și o recomandare impresionantă de la dr. Cousens.
Deși nu e psihiatru...
- De ce ești aici, doamnă... - Bidlow. Domnișoară.
Vocea e plăcută. Nu aduce cu vocea unei văduve de măcelar.
Parcă ar fi fost în altă viață...
Au găsit arme sub podea, sub patul tău,
în timpul audierii.
Am luat o lingură după ce vasele au fost date deoparte.
O lingură ascuțită de primul pas spre libertate.
Doar dacă nu e găsită...
Ai toate motivele să te aștepți ca audierea să aibă un rezultat pozitiv.
Nu am motive să mă aștept la un rezultat pozitiv.
Din cauza abilității tale ?
Ai văzut că vei fi respinsă ?
Conduc instituția asta. Gratis.
Dacă te-ai pricepe la numere, ai vedea care e situația.
Mă pricep foarte bine la numere.
Mai știu că, adesea, oamenii fac tot ce le stă în putere
să evite să obțină ce își doresc.
Bănuiesc că ai fi putut pleca de aici cu luni în urmă.
Unde aș fi putut să mă duc ?
De asta sunt aici.
Ce părere ai ?
Cred că începe să-mi placă acest corp.
Te referi la locul ăsta ? E foarte mohorât.
Și e plin cu fantomele furioase ale copiilor uciși.
Dra Bidlow ți-a spus vreun nume ? Posibile acuzații ?
A vorbit despre o fată irlandeză, căreia îi place să construiască.
Patience... Un nume ciudat.
Tristă și religioasă... Nu știu.
Sper că îi place să bea.
Mai devreme, am crezut că te lauzi.
Dar e posibil să fii cea mai nepotrivită persoană pentru slujba asta.
Nu. O să fiu grozavă. O să aduc pace și armonie.
CAPITOLUL PATRU True
Penance a spus că asta e calea cea mai ușoară !
Bertie Blair mi-a spus că toți soldații vor fi trimiși în altă parte.
Augustus ! Lasă foratul !
Îmi cer scuze...
Se retrag ! Dacă nu ajungem acolo...
Horatio !
În tot acest timp, tu ai fost în tavan.
Acum ce facem ?
Le-am spus tuturor că o să-i salvezi, că o să salvezi lumea.
Că tu reprezinți speranța.
Dar nu e așa.
Nici pentru Lucy, nici pentru Mary.
Iar Sarah...
Ce echipă facem noi doi ! Doar că tu nu te implici.
Fără înțelepciune, fără un plan...
Doar oameni pe care îi lăsăm tot timpul în urmă.
Asta fac și acum. Am lăsat-o singură pe Penance fiindcă mi-ai spus să te găsesc.
Am lăsat-o ca să vorbesc cu tine. Vorbește cu mine !
De ce te ascunzi ?
Ce nu a mers cum trebuie ?
A fost vina mea ?
Mintea mea distrusă a cauzat dezastrul ăsta ?
Nu mă pot gândi la altceva...
M-am trezit pe lumea asta, într-un corp în care nu încap...
Cine e ? Cine sunt eu ?
Ar fi trebuit s-o aduci pe Knitter. Ea avea credință.
Și eu i-am spulberat-o.
A murit disperată.
Ar fi trebuit să fie altcineva.
O persoană normală,
o persoană mai înaltă.
- Ești supărată că ți-am spus ? - Poftim ?
- E prea mult, prea din scurt ? - Nu.
Nu.
E supărător că viitorul e atât de sumbru pentru toți.
- Dar o să-l schimbăm. - După cum spui tu, pare simplu.
Nu. E mult de muncă.
E o muncă de o viață.
Nu trebuie să ne pierdem mințile sau să fim ucise.
Și nu vom ști niciodată dacă am făcut destule, dacă am procedat corect.
Dar ce e mai rar decât o muncă de o viață ?
Eu consider că Dumnezeu mi-a făcut un dar.
Și, vorbind despre recompensă...
Mi-a mai făcut un dar.
Știi ce trebuie să facem mai departe ?
- Ai vrut război, scumpo... - Știu ce...
Crezi că ești singura care face autostopul ?
Amalia. E un timp lung petrecut în peștera aia mică...
Asta...
Trebuie să uiți.
Acum începe.
Te-ai descurcat ?
Dar tu ?
A fost o revoltă.
Harriet !
Harriet, îmi pare așa de rău...
Nu am salvat-o pe Maladie.
Mă bucur că ai încercat.
A fost decizia corectă.
Nu am aflat cine e dușmanul nostru.
Dar ai aflat ceva.
E timpul să le spunem totul.
Viitorul, galanthi...
- Lupta care va urma... - Pare în ordine.
- Va urma în curând. - Știu.
Numele meu e Zephyr.
Zephyr Alexis Navine.
Mă bucur să te cunosc.
Și eu, pe tine.
Prototip nenorocit !
Subtitrare: Retail