De-a lungul vieţii mele lungi,
am ajuns să cred că suntem legaţi pe vecie de cei cu care împărtăşim sângele.
Şi în timp ce nu ne putem alege familia,
această legătură poate fi cea mai mare puterea a noastră,
sau... cel mai profund regret.
Acest adevăr nefericit m-a bântuit de când îmi amintesc.
Raul Mississippi, acum 300 de ani.
Ce zici de asta?
Niciun pavilion, niciun steag...
pentru cei de nicăieri.
O navă miracol.
De ce stă acolo?
Cred că trebuie să aflăm.
Unde naiba e toată lumea?
Pustiu.
Ceea ce înseamnă că tot ce e pe vas e confiscat legal.
Ia ceea ce-ţi convine.
Ce zici de asta?
Deschide-l.
Ce dracu?
Bună.
E minunat să văd un astfel de chip frumos,
după o lungă călătorie.
Pot să-l mănânc, frate?
Aş prefera să n-o faci.
Nu trebuie să-ţi fie frică.
Va face exact cum spun eu.
Nu-şi va aminti nimic.
Nu-mi voi aminti nimic.
Am avut o călătorie foarte lungă, caracterizată prin aceea, că din păcate,
ne-am pierdut tot echipajul.
Prin urmare, îţi vom cere cu amabilitate să ne duci
lucrurile noastre la mal.
Ce fel de demoni din iad sunteţi?
Suntem vampiri, dragule,
vampirii originali...
Rebekah, Elijah,
fraţii noştri Kol şi Finn...
odihnească-se în pace...
Păstrăm ce-i mai bun pentru ultimul?
Şi fratele nostru vitreg, Niklaus.
Ignoră-l. E o bestie.
Fugit din Europa şi am supravieţuit mărilor.
Ai prefera să ajung înfometat pe malul noii noastre patrii?
Niklaus, manierele tale sunt, ca întotdeauna,
fără egal.
Domnule, vrei să fii atât de bun să ne spui
unde am ajuns?
În colonia franceză din Louisiana,
pe malul unui oraş numit New Orleans.
Îţi mulţumesc atât de mult.
Îţi recomand să-ţi găseşti
puţin ajutor pentru bagaje.
Scuzele mele sincere.
Sezonul 1, episodul 1. Mereu şi pe vecie.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Ce te aduce în New Orleans?
Locuiam aici.
Serios? Când?
Parcă au trecut 100 de ani.
Eu abia m-am mutat aici.
Ce te-a adus înapoi?
Fratele meu e pe aici pe undeva.
Mi-e teamă că s-ar putea să se fi băgat
într-o mică problemă.
O spui de parcă-i un eveniment comun.
El e complicat...
Sfidător, prost crescut, şi puţin mai temperamental.
Înţelegi, nu avem acelaşi tată.
Desigur, asta nu m-a deranjat,
dar fratelui meu îi displace profund.
N-a simţit niciodată că-i aparţinea.
Pe scurt, are un lung trecut de a intra în belele.
Bănuiesc că tu ai un trecut lung
în al scoate din ele.
În ce fel de probleme e băgat fratele tău?
El crede că sunt oameni în acest oraş
care conspiră împotriva lui.
Narcisist şi paranoic.
Scuze.
Barman cu o diplomă în psihologie,
un clişeu total.
Ascultă, Camille...
caut pe cineva care ar putea să facă ceva lumină
asupra problemei sale actuale.
Ea lucrează aici... Jane-Anne Deveraux.
Ai vreo idee unde aş putea-o găsi?
Nu, dar ştiu pe cineva care ar putea şti.
Bun venit în New Orleans,
şi bijuteria coroanei din Crescent City:
cartierul francez...
Jazz şi jambalaya, romantism şi poezie,
ca să nu mai vorbim de lucruri care se ivesc în noapte.
Monştri care se hrănesc cu sânge uman,
spirite răzbunătoare ale morţilor,
şi favoritele mele, vrăjitoarele.
Aici avem magazinul voodoo, Jardin Gris.
Intraţi. Căutaţi un deochi.
Vei continua să mă urmăreşti, Elijah,
sau vrei să vorbim?
Ştii cine sunt.
Vampirii originali poartă întotdeauna costum.
Tu şi familia ta sunteţi vestiţi printre vrăjitoare,
mai ales că fratele tău s-a întors în oraş.
Niklaus este aici pentru că a aflat
că o vrăjitoare conspiră împotriva lui,
cineva cu numele de Jane-Anne Deveraux.
Dacă o caută pe Jane-Anne, a întârziat puţin.
Vrei să-mi spui că e moartă?
Haide.
Sora ei, Sophie, va dori să vorbească cu tine.
Asta e Jane-Anne?
Ucisă în public pentru a şti toată lumea.
Singurii oameni care vin pe aici sunt vrăjitoarele.
Sora ei a venit să-i ia cadavrul.
Sufletul ei nu se poate odihni până când nu e îngropată
aşa cum trebuie, în cimitir.
Te rog, spune-mi că fratele meu
n-a avut nimic de-a face cu asta.
Nu. Jane-Anne a murit pentru că a fost prinsă făcând magie.
Cum adică, a fost prinsă făcând magie?
Vrei să ştii cine a ucis-o pe Jane-Anne?
Eşti pe cale să vezi prima sclipire a lui Marcel în acţiune.
Vampirul Marcel?
Lucrurile s-au schimbat de când a plecat familia ta,
şi Marcel s-a schimbat.
Îţi cer, rămâi ascuns.
Dacă Marcel afla că o vrăjitoare
i-a lăsat pe Originali înapoi în oraş,
oamenii mei vor fi măcelăriţi.
Măi, mai, ce avem noi aici?
Trebuie să-ţi spun, Soph, acest colţ de stradă
nu e cel mai norocos loc
pentru familia ta, în seara asta.
Cu mai puţin de o jumătate de oră în urmă, a trebuit să-i dăm sorei tale,
o mică lecţie.
O ducem să se odihnească, Marcel.
Lasă-ne în pace.
N-am spus că ai putea muta cadavrul.
De fapt, am lăsat-o aici cu un motiv,
să trimit un mesaj.
Dacă cineva se gândeşte să se alăture în vreun fel
rebeliunii, regulile mele stabilesc
că vrăjitoarele nu pot practica magia în cartier,
şi totuşi o păsărică m-a informat
că Jane-Anne prepara
ceva magic delicios.
Da.
Dacă tot eşti aici, întrebare şi răspuns rapid:
vechiul meu prieten, hibridul Klaus,
s-a întâmplat să apară de nicăieri
întrebând, dintre toţi oamenii, de Jean-Anne.
- Ai idee de ce? - Nu ştiu.
Vrăjitoarele nu se amestecă în afacerile vampirilor.
Asta ar fi destul de prostesc,
cu siguranţă.
Să-ţi spun ceva.
Întoarce-te la restaurant,
prepara faimosul Gumbo
şi fă-i pe turiştii ăia fericiţi.
Luaţi cadavrul.
Nu. Stai. Opreşte-te. Marcel...
Voi păstra cadavrul sorei tale
în caz că-ţi aminteşti de ce e Klaus aici.
Marcel, te rog.
Trupul ei nu va fi în pace.
Nu-i problema mea.
Vrei să-mi spui că după toţi aceşti ani,
Marcel este viu şi bine?
Chiar aşa.
Fratele nostru se pare că s-a rătăcit într-o zonă de război,
şi nu am fost în stare să-l găsesc.
Marcel, pe care Klaus l-a procreat şi l-a adus
sub propria lui aripă, conduce acum o menajerie
de vampiri sălbatici ce-au luat-o razna,
omorând în public pentru a ademeni orice om.
Vrăjitoarele sunt subjugate.
Mă îndoiesc că Niklaus a avut habar
în ce s-a băgat.
Scuze. Ce-ai spus?
N-am mai dat atenţie
- de la "fratele nostru." - Rebekah...
Urâtul şi bastardul trădător de frate al nostru,
a negat orice simpatie pe care am avut-o odată pentru el,
prin eforturile sale repetate
de a se asigura că nici tu nici eu, nu vom cunoaşte fericirea
în afara universului său egoist.
Mereu şi pe vecie, Rebekah.
Asta e ceea ce ne-am jurat odată, unul altuia.
Consideră că-mi iau cuvântul înapoi.
Ţi-ai luat cuvântul înapoi de zeci de ori de-a lungul secolelor,
şi totuşi, când tatăl nostru ne-a găsit şi ne-a vânat chiar din acest oraş...
Poate-s bătrână, Elijah, dar cu greu sunt senilă.
Ştiu foarte bine că m-am pricopsit cu Klaus,
şi nici după 3 ani, a vârât un pumnal de argint
în pieptul meu şi m-a trimis într-un somn magic
pentru 90 de ani. Ştii de ce?
Pentru că am avut îndrăzneala de a încerca
să-mi trăiesc propria viaţă, fără el.
Nu. Cred că fratele nostru are necazuri.
Aşa că orice se întâmplă între Marcel şi vrăjitoare,
e destul de cumplit că au riscat
să aducă un Original înapoi în oraş.
Vrăjitoarele l-au ademenit aici. Aş vrea să ştiu de ce.
Tu m-ai băgat în asta, Jane.
Dă-mi puterea s-o termin.
Ştii că uşile funcţionează.
Faci farmece?
Mă rog sorei mele moarte.
Continuă. Transmite-ţi omagiile.
Nu face asta, Sophie.
Hibridul o căuta pe Jane-Anne.
Marcel vrea să ştie de ce.
Aş spune s-o întrebi pe ea, dar cred că nu poţi, vezi,
deoarece Marcel a ucis-o.
Sunt Elijah.
Ai auzit de mine?
Da.
Atunci de ce nu-mi spui
ce treabă are familia ta cu fratele meu?
Ăsta-i pământ sfânt,
ceea ce înseamnă că vampirii trebuie să fie invitaţi aici...
dar din moment ce sunt disperată, intră.
Putem vorbi liber aici.
Atunci îţi sugerez să începi să vorbeşti.
Ce vrea sora ta de la Niklaus?
Nu este evident?
Avem o problemă cu vampirii şi avem nevoie de ajutor.
Marcel are o armată ce-l susţine.
Vrăjitoarele au încercat să lupte.
N-am avut prea mult noroc
până când sora mea, Jane-Anne a cunoscut o fată,
un vârcolac în trecere prin cartier
dintr-un mic oraş din Virginia.
Ea a avut o legătură specială cu fratele tău.
Ce fel de legătură?
Aparent, au petrecut ceva timp împreună.
Un lucru a dus la altul,
şi acum această fată specială, vârcolac,
e însărcinată, şi tatăl copilului pe care-l poartă
este fratele tău, Klaus.
Este imposibil.
Nimic nu este imposibil, mai ales când e vorba de fratele tău.
Gândeşte-te la asta.
I se spune Hibridul, aşa-i?
Aduceţi-o.
Tu cine naiba eşti?
Lăsaţi-ne o clipă, te rog.
Te-au ţinut aici
împotriva voinţei tale?
M-au ademenit din râu
şi m-au târât aici.
Apoi au făcut toate aceste teste ciudate, vrăjitoreşti.
Nu am înţeles cum se poate întâmpla asta.
Adică, vampirii sunt morţi.
Ei nu pot avea copii.
Poate că dacă ai fi ştiut povestea fratelui meu,
ar putea explica cum de este posibil.
Uite. Dacă se poate...
- Ce faci? - Relaxează-te.
Dacă-ţi deschizi mintea spre mine,
îţi pot arăta.
La început, familia noastră a fost umană,
acum 1.000 de ani.
Haide, Henry.
Fraţii noştri se luptă din nou.
Deşi mama noastră se ocupa cu artele întunecate,
eram în mare parte doar o familie ce încerca să supravieţuiască
într-o vreme în care era destul de dificil să facă asta...
La bine şi la rău,
eram fericiţi.
Asta e fost totuşi până într-o noapte.
Fratele nostru mai mic a fost ucis
de ameninţarea cea mai mare a satului nostru.
Mamă!
Oameni ce se pot transforma singuri în lupi în timpul lunii pline.
Familia noastră a fost devastată,
nimeni mai mult decât Niklaus.
Disperat să ne protejeze pe restul,
tatăl nostru a forţat-o pe mama să cheme asupra ei magia neagră,
cu scopul de a ne face mai puternici.
Bea.
Astfel s-a născut primul vampir.
Dar cu această viteză, cu această putere,
cu această nemurire, a venit o foame teribilă.
Nimeni n-a simţit mai mult această foame ca Niklaus.
Când a ucis pentru prima oară, a ştiut ce era cu adevărat.
Ce se întâmplă cu mine?
Nu. Nu, nu. Nu.
Tată, nu. Mă doare.
E o fiară, un monstru.
Nu era doar un vampir.
Era şi vârcolac.
Aşa merge blestemul vârcolacilor,
nu este activat până când nu iei o viaţă.
Niklaus a fost rezultatul unei indiscreţii
pe care mama ne-a ascuns-o tuturor,
o aventură cu un vârcolac ca tine.
Înfuriat de această trădare,
tata a forţat-o pe mama să spună o vrajă
care ar suprima partea de vârcolac a lui Klaus, refuzându-i orice legătură
cu sinele său adevărat.
Elijah, Elijah, ţine-l la pământ.
Frate, te rog, nu-i lăsa să-mi facă asta.
Fă-o acum, băiete! Acum!
Ajută-mă.
Tatăl tău a fost un fraier.
Apropo, sunt Hayley.
Ar trebui probabil, să-mi ştii numele
dacă o să-mi spui povestea întregii tale vieţi.
Adică, îl ştiu pe al tău.
Familia ta este legendară.
Fratele tău este un psihopat notoriu
care s-a culcat cu mine, clasic din partea mea.
Nu-i pot scuza comportamentul,
dar trebuie să înţelegi
ca tatăl nostru l-a vânat,
ne-a vânat, de secole.
De fiecare dată când am găsit un moment de fericire,
eram nevoiţi să fugim, chiar aici, în New Orleans,
unde am fost cei mai fericiţi.
Nu la mult timp după ce Niklaus a rupt vraja,
care l-a împiedicat să devină un hibrid,
el l-a învins pe tatăl nostru.
Am crezut că asta îl va face fericit,
dar e mai furios ca oricând.
Mă întreb dacă, probabil, acest copil
va fi o cale pentru fratele meu de a găsi fericirea,
o cale de a-l salva de el însuşi.
Mă bucur că simţi aşa,
pentru că avem nevoie de ajutorul tău.
Ce anume mai exact, doriţi? Ce are de-a face cu fata asta?
Am vrea să-l alungăm pe Marcel şi pe vampirii săi
afară din oraş.
Klaus este cheia.
Tot ce ştie Marcel despre a fi vampir,
a învăţat de la Klaus.
Marcel are încredere în el, îl venerează.
Nu va vedea trădarea apropiindu-se.
Da. După cum sunt sigur că-ţi dai seama,
fratelui meu Niklaus, nu-i place să i se spună ce să facă.
De aceea te-am adus pe tine aici.
Marcel i-a condus pe vârcolaci afară din oraş
cu decenii în urmă.
Chiar crezi că va primi
un copil hibrid în cartier?
Convinge-l pe Klaus să ne ajute,
şi nimeni nu trebuie să ştie despre cel mai nou membru
al familiei Originale.
Sună remarcabil a şantaj.
Cum am spus, sunt disperată.
Păi, atunci...
am partea mea de muncă, nu-i aşa?
Bună seara, Elijah.
Niklaus.
Ce surpriză în întregime nedorită.
Şi ce bun venit în întregime ne surprinzător.
Vino cu mine.
Nu merg nicăieri până ce aflu
cine complotează împotriva mea.
Cred că tocmai am aflat asta pentru tine.
Nu, e imposibil.
La fel am spus şi eu.
Asta-i o minciună. Minţiţi cu toţii.
Vampirii nu pot procrea.
Dar vârcolacii pot.
Magia te-a făcut vampir,
dar ai fost născut vârcolac.
Eşti hibridul original,
primul de genul tău, şi această sarcină
este... una din lacunele naturii.
Ai fost cu altcineva. Recunoaşte!
Mi-am petrecut zilele ţinută captivă
într-un râu nenorocit cu aligatori
deoarece ei cred că port
un magic copil minune.
Nu crezi că aş fi mărturisit
dacă nu era al tău?
Sora mea şi-a dat viaţa pentru a face vraja
de care avea nevoie, pentru a confirma această sarcină.
Datorită sacrificiului lui Jane-Anne,
viaţa acestei fete şi a copilului ei
sunt acum controlate de noi.
Îi putem ţine în siguranţă,
sau îi putem ucide,
dacă nu ne ajuţi să-l doborâm pe Marcel.
Aşa că ajută-mă, Hayley nu va trăi suficient de mult
pentru a-şi vedea prima ei rochie de gravidă.
Stai, ce?
Destul cu asta.
Dacă-l vrei pe Marcel mort, e mort.
- O voi face pentru mine. - Nu.
Nu putem, nu încă.
Avem un plan clar pe care trebuie să-l urmăm,
şi există reguli.
Cum îndrăzneşti să-mi porunceşti,
să mă ameninţi cu ceea ce ai perceput greşit
a fi slăbiciunea mea?
Asta-i o minciună jalnică.
Nu vreau să mai aud alte minciuni.
Niklaus...
Ascultă...
Omoar-o pe ea şi copilul.
Ce-mi pasă mie?
La dracu cu asta. Am plecat de aici.
Nimeni nu se atinge de fată. Voi rezolva eu asta.
Niklaus?
Este un truc, Elijah.
Nu, frate. Este un dar.
Este şansa ta. Este şansa noastră.
Să ce?
Să o luăm de la început, să luăm înapoi tot ce am pierdut,
tot ce ne-a fost luat.
Niklaus, proprii noştri părinţi au ajuns să ne dispreţuiască.
Familia noastră a fost distrusă.
Am fost distruşi şi de atunci,
tot ce ai dorit vreodată,
tot ce am dorit noi vreodată,
a fost o familie.
Nu voi fi manipulat.
Deci te manipulează. Şi ce-i cu asta?
Cu ele... fata asta şi copilul ei,
copilul tău... trăiesc.
O să le omor până la ultima.
Şi apoi?
Apoi te întorci la Mystic Falls
pentru a-ţi relua viaţa ta ca unul urât,
ca hibridul rău?
Este atât de important pentru tine ca oamenii să se cutremure de frică
la auzul numelui tău?
Oamenii se cutremură de frică pentru că am puterea să-i fac să se teamă.
Ce-mi va oferi acest copil? Îmi va garanta puterea?
Familia este puterea, Niklaus.
Dragostea, loialitatea înseamnă puterea.
Asta ne-am jurat unul altuia cu 1.000 de ani în urmă
înainte ca viaţa să-ţi smulgă puţina omenie
care ţi-a rămas, înainte de ego, înainte de furie,
înainte de paranoia creată în această persoană din faţa mea..
cineva pe care abia-l pot recunoaşte ca propriul meu frate.
Suntem noi,
familia originală...
Şi vom rămâne împreună mereu şi pe vecie.
Îţi cer să rămâi aici.
Te voi ajuta şi voi fi alături de tine.
Voi fi fratele tău.
Vom clădi o casă aici împreună.
Aşa că salvează această fată.
Salvează-ţi copilul.
Nu.
Marcel şi vampirii săi au scăpat de sub control.
Trebuie făcut ceva.
Şi soluţia e să aducem mai mulţi vampiri?
Ăştia nu-s orice vampiri, Agnes.
Ei sunt Originalii.
Ce te face să crezi că poţi controla Hibridul?
Nu poate.
Nu-i sigur în totalitate nici ca eu pot,
dar acum că sabatul vostru a atras mânia sa, am o întrebare.
Ce-l împiedica pe fratele meu să vă omoare
în loc să coopereze?
Ce dracu?
Vraja pe care a făcut-o sora mea,
cea care a făcut să fie ucisă,
n-a confirmat doar sarcina.
M-a legat de Hayley.
Aşa că orice mi se întâmplă mie,
i se întâmpla şi ei, ceea ce înseamnă că viaţa ei este în mâinile mele.
Lui Klaus s-ar putea să nu-i pese de propriul copil,
dar e foarte clar ce înseamnă deja pentru tine.
Dacă trebuie s-o rănesc pe Hayley, sau şi mai rău, pentru a mă asigura
că ţi-am captat atenţia, o voi face.
Îndrăzneşti să ameninţi un Original?
N-am nimic de pierdut.
Ai timp până la miezul nopţii
să-l faci pe Klaus să se răzgândească.
Omule, încotro fugi aşa?
Cineva te-a bine dispus.
Ce pot să fac?
Ce poţi face, e să-mi spui
care-i treaba pe care o ai cu vrăjitoarele.
Ştii că îţi datorez tot ce am,
dar mi-e teamă că trebuie să trag linie la asta.
Asta e treaba mea.
Le controlez pe vrăjitoarele din oraşul meu.
Hai s-o lăsăm aşa.
- Oraşul tău? - Al dracu' de corect.
Asta e amuzant pentru că atunci când am plecat,
acum 100 de ani, tu erai doar
un jalnic, mic bătăuş încă tremurând
de la urmele bicelor
celor care te-au menţinut s-o faci
şi acum uită-te la tine... stăpânul domeniului tău,
prinţul oraşului.
- Aş vrea să ştiu cum aşa. - De ce?
Eşti gelos?
Omule, m-am prins.
Acum 300 de ani, ai ajutat construirea
unei colonii penală din golf, în ceva.
Ai început-o, dar apoi ai plecat.
De fapt, ai fugit de ea.
Am văzut-o. Uită-te în jur.
Vampirii conduc acest oraş acum.
Am scăpat de vârcolaci.
Am găsit chiar şi o cale de a le opri pe vrăjitoare.
Sângele n-a încetat niciodată să curgă
şi petrecerea nu se termină niciodată.
Vrei să treci mai departe?
Vrei să rămâi o vreme?
Grozav. Ce-i al meu e al tău,
dar este al meu... Casa mea,
familia mea, regulile mele.
Şi dacă cineva încalcă aceste reguli?
Moare.
Mila este pentru cei slabi. Tu m-ai învăţat şi asta.
Şi nu sunt prinţul cartierului, prietene.
Eu sunt regele!
Arată-mi puţin respect.
Prietenul tău va fi mort până în weekend,
ceea ce înseamnă că ţi-am încălcat una din regulile tale,
şi totuşi nu pot fi ucis.
Sunt nemuritor.
Cine are puterea acum, prietene?
E dispus să renunţe la tot.
Haide, Elijah,
chiar te surprinde asta?
Pot s-o văd deja. Escaladează.
Se eliberează în furie oarbă.
Ştii, ultima dată când l-am văzut aşa,
a durat 200 de ani.
Atunci lasă-l în criza sa de isterie temperamentală
şi vino acasă.
Cu puţin noroc, acest accident
ne va permite o amânare de la toată nebunia lui.
A fost atât de aproape.
Când a auzit bătăile inimii copilului,
am putut-o vedea în ochii lui.
A vrut-o.
Aproape a gustat fericirea,
şi acum temperamentul său a distrus-o.
Chiar dacă l-aş întoarce în minţile sale,
tocmai a pierdut încrederea lui Marcel.
Aşa că aproape nu mai am timp s-o iau pe fată.
S-o iei?
Ţi-ai pierdut minţile?
Conducem un orfelinat acum?
Spune ce vrei despre Niklaus,
dar pe viaţa mea,
nu voi lăsa să se întâmple ceva copilului ăla.
Îl găseşti şi apoi mă suni.
Nu-ţi face griji. Ştiu cum să mă descurc cu Klaus.
Chiar aşa? Detaliază, te rog.
Elijah Mikaelson.
Nu. Mă ocup eu. E totul în regulă.
Este timpul să avem o mică discuţie.
Dacă vrei să vorbeşti, vorbeşte.
Am treburi de făcut.
Doamne, ţi-a crescut încrederea
în ultimul secol, nu-i aşa?
Mie? Aş spune că tu şi fratele tău v-aţi obrăznicit,
veniţi în oraşul meu ca şi cum aţi stăpâni locul.
Păi, am stăpânit locul odată.
Eram cu toţii fericiţi aici, după cum îmi amintesc,
dar n-am putut controla niciodată
vrăjitoarele alea plictisitoare din cartierul francez.
Cum ai făcut-o?
Fratele tău mi-a pus aceeaşi întrebare.
I-am dat acelaşi răspuns. E treaba mea.
Totul în cartier, e treaba mea.
Klaus vine în oraş bine şi prietenos,
apoi începe să-şi bage nasul în ce am făcut
ca şi cum e o copie ieftină
a uneia din picturile sale idioate.
Apoi se enervează ca o mică târfă
şi-l muşcă pe unul dintre băieţii mei.
Îmi cer scuze pentru comportamentul lui Klaus.
Presupun că ştii că acea muşcătură îţi va ucide prietenul în câteva zile.
Desigur, sângele lui Niklaus l-ar vindeca.
Poftim?
Se pare că sângele Hibridului va vindeca o muşcătură de vârcolac,
o chestie mică la îndemână
când cineva are nevoie de pârghii la o negociere.
Despre ce negocieri vorbim?
Predă cadavrul vrăjitoarei Jane-Anne,
permite oamenilor ei s-o înmormânteze.
Ce-ţi pasă ţie de vrăjitoare?
Asta-i treaba mea, acum, nu-i aşa?
Timpul său s-a scurs.
Ce vei face acum, Sophie?
Voi face ceea ce am spus că voi face.
Ce, vei omorî fata? Te vei sinucide?
Lui Klaus nu-i pasă de copil.
Mie îmi pasă...
Şi aduc dovezi
ale intenţiei mele de a vă ajuta...
Trupul prieteni voastre căzute
pe care l-am luat chiar de la Marcel.
Jane-Anne.
Fie să se odihnească în pace.
Klaus va fi de acord cu termenii voştri.
Am nevoie doar de puţin mai mult timp.
Ai avut timp. A trecut.
Taci, Agnes.
Deocamdată acceptaţi târgul.
Fata şi copilul rămân nevătămaţi,
sau Klaus vă ucide pe toate...
Şi-l voi ajuta.
Nu mi-am făcut înţeleasă dorinţa de a fi lăsat în pace?
Ceri să fii lăsat în pace cel puţin o dată pe deceniu.
Cuvintele tale au încetat să mai aibă impact.
De ce trebuie să continui să cânţi despre copil?
Acel copil nu se va naşte niciodată.
De fapt, Hayley este probabil moartă deja.
Nu vei scăpa cu asta.
- Dă-mi drumul. - Nu!
Nu mă face s-o spun din nou.
Nu-ţi voi da drumul. Nu-ţi voi da drumul niciodată.
Chiar dacă trebuie să petrec o veşnicie
salvându-te de propria încăpăţânare, iritare,
scârba de sine.
Dacă trebuie, te bat aşa cum obişnuia tata să te bată
pentru a-ţi reaminti de propriul umanitarism,
pentru a-ţi pasă de orice.
Eşti dincolo de jalnic, Elijah.
Cine e mai jalnic,
cel care vede speranţa de a-şi reuni familia...
sau laşul,
care poate vedea lumea prin propria lui frică?
Nu mi-a păsat de nimic, timp de secole.
Ţie de ce naiba îţi pasă?
Pentru că te-am dezamăgit.
Pentru că prima dată când a pus tata mâna pe tine,
ar fi trebuit să-l lovesc de moarte,
şi ţi-am făcut o promisiune...
Mereu, pe vecie, familia mai presus de toate.
Eşti un prost sentimental.
Poate.
Am rezistat mult timp în ciuda acestui fapt, nu-i aşa?
Legătura de familie ne binecuvântează
cu o putere nemăsurată.
Dar trebuie de asemenea, să acceptăm ce vine cu ea.
Ne dă o responsabilitate de a iubi fără condiţii...
fără scuze.
Nu ne putem deroga de la puterea acelei legături,
chiar şi atunci când este testată.
Legătura ne hrăneşte, ne dă putere.
Fără această putere, nu avem nimic.
Acest oraş a fost casa mea odată, şi în lipsa mea,
Marcel a luat tot ce mi-am dorit vreodată.
Putere, loialitate, familie.
L-am făcut imaginea mea, şi el m-a îmbunătăţit.
Vreau ceea ce are el.
O vreau înapoi.
Vreau să fiu rege.
Asta-i tot ce înseamnă acest copil pentru tine,
o preluare de putere?
Pentru tine ce înseamnă?
Cred că acest copil
îţi poate oferi singurul lucru
pe care n-ai crezut vreodată că l-ai avut.
Şi care-i acesta?
Dragostea necondiţionată de familie.
Spune-i lui Sophie Deveraux că ne-am înţeles.
Te simţi bine?
E doar praf.
Această casă e antică.
Da. Ar trebui să servească scopurilor noastre.
Este un sanctuar al afacerii noastre din cartier.
Pe moment, tu eşti cea mai importantă persoană
în această familie. Ai nevoie de o casă bună.
Deci, sunt curios.
În tot acest timp, te-a întrebat cineva cum te simţi?
Despre a avea un copil minune cu un psihotic de o noapte?
Despre a fi mamă.
Am fost abandonată când m-am născut,
şi părinţii mei adoptivi m-au dat afară
în clipa în care m-am transformat într-un lup.
Aşa că nu ştiu cu adevărat
cum mă simt să fiu mamă
pentru că... n-am avut niciodată una bună.
Te voi apăra mereu.
Ai cuvântul meu.
Şi nobilul Elijah îşi ţine mereu cuvântul.
S-a făcut?
De fapt, da.
Înţelegerea ta vicleană a mers destul de bine.
Marcel a fost foarte fericit să-mi accepte sângele,
chiar a acceptat scuzele mele sincere.
Omul lui, Thierry, încă trăieşte,
şi rămân un oaspete binevenit în cartierul francez.
Îngrijorarea mea acum
este acest sabat de vrăjitoare neruşinate.
Eu cred că-s onorabile.
Au eliberat-o pe Hayley,
deşi n-au fost în întregime deschise.
Marcel are evident ceva
ce vor ele.
Nu-l vor mort.
Trebuie să existe un motiv.
Presupun că e totul liniştit acolo?
Vrăjitoarele ştiu mai bine să folosească magia.
Ele ştiu că o pot simţi când o fac.
Cum e cu cei bătrâni?
Sunt periculoşi
şi nu vreau să-ţi facă rău.
Originalii?
Davina, Pe cât eşti de puternică,
nu au nicio şansă.
În plus la arma secretă,
el obişnuieşte să controleze vrăjitoarele.
Marcel a strâns o mică armată de vampiri.
Lucrând împreună, i-am putea distruge din interior.
Cum e cu Rebekah?
I s-a terminat bosumflarea
pentru a se alăture distracţiei?
Şi-a exprimat dezinteresul destul de clar.
De prea multe ori înjunghiat
şi vârât într-o ladă, am socotit.
Sau poate că nu împărtăşeşte
credinţa ta neclintită că pot fi salvat.
Rebekah ne poate surprinde încă.
În fond, cu toţii am făcut acelaşi jurământ.
Sper să rămână departe
pentru că în dorinţa mea de a revendica acest oraş,
pentru a fura de la Marcel ceea ce ţine cel mai mult,
mi-am dat seama
de o mare vulnerabilitate,
o slăbiciune pe care Marcel ar putea-o exploata.
Şi care-i asta?
Tu.
Iartă-mă, frate.
Nu există nicio putere în dragoste.
Mila te face slab. Familia te face slab.
Dacă voi câştiga vreodată războiul ăsta,
trebuie s-o fac singur.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam