Din episoadele anterioare..
Oraşul ăsta a fost casa mea odată. Îl vreau înapoi.
Bea.
E singura metodă în care-ţi pot arăta ce ai nevoie să vezi.
A fost doar un singur om de care
Klaus s-a temut cu adevărat... tatăl meu, Mikael.
Vrem să ne ajuţi să-l găsim pe Mikael.
Desigur.
Trebuia să vezi asta,
acum te poţi răzbuna.
Du-te.
Fugiţi cât de departe şi rapid puteţi.
Mă tem că eşti prins aici.
Vraja de legământ.
Originarii pot intra, dar nu pot ieşi.
Rebekah! Preţuieşte aerul din plămânii tăi!
Va fi ultimul.
Linişte-te. E doar o furtună.
Nu te teme.
Nu voi permite să fii rănită.
Nik, nu te duce.
L-am sculptat pentru tata.
E un cavaler curajos.
Acum vei fi şi tu curajoasă.
Stai cu mine până se termină furtuna?
Voi sta întotdeauna cu tine, Rebekah.
Indiferent ce va fi.
Rebekah!
Pleacă.
Nu mişca!
Lasă-ne.
Nu pot. Suntem prinşi aici.
Elijah, are un ţăruş din stejar alb.
L-am adus pentru tine, soră.
Dă-te din calea lui.
Prezenţa ta doar îl înfurie.
Lasă-l în seama mea acum.
Îţi cer ca de la frate la frate
să terminăm acest nonsens acum.
Îi iei partea trădătoarei?
Nu aleg nicio parte, dar nu te las s-o răneşti
pe sora noastră.
Nu putem pleca din cimitirul acesta, Elijah.
Cât timp crezi că o mai poţi proteja?
Atât cât e nevoie.
Şi prin orice mijloace.
Fă orice, dar rămâi în viaţă.
Îţi promit, te scot de acolo.
Nu l-am văzut niciodată aşa.
Şi-a ieşit din minţi,
a fost treaz toată noaptea, urlând tirade cu cuvinte obscene.
Mă va omorî.
Bine. Stai cât mai departe de el.
O strategie minunată, dar vrăjitoarea aia moartă, Celeste,
ne-a închis aici până răsare luna,
deci nu prea am de ales.
Nu te las acolo.
Davina va găsi o chichiţă să te scoată mai repede.
Apoi putem pleca toţi.
Dacă Klaus vine după noi, îi vom da de furcă.
Am trăit secole de-a lungul uitându-mă peste umăr,
gata să fug în orice moment. Să mă întorc la asta?
Lasă grija asta pe mai târziu. Acum câştigă-mi timp.
Promit că te voi scoate de acolo.
Hei, D. Cum te simţi?
Ţi-am adus ceva.
Săpun organic şi lumânări parfumate.
Nişte tămâie.
Încerc doar să te ajut să-ţi revii.
Se zvoneşte că vrăjitoarele sărbătoresc.
Trei din fetele sacrificate la culegerea recoltei au reînviat.
Prima a fost prietena ta Monique, apoi o altă fată, acum tu.
Oamenii zic că strămoşii
au fost cu ele când erau...
moarte. Ştii, vorbeau cu ele, le învăţau.
Cică sunt mai puternice acum.
Aşa a fost şi la tine?
N-a fost nimic.
Era rece, gol şi întunecat,
o veşnicie.
Îmi pare rău, D.
Nu vreau să discut despre asta.
Te rog, Marcel, nu mă obliga.
Eşti aici de câteva ore. Cu ce scop?
Niklaus, te cunosc şi am crescut luptându-mă cu tine.
Nu pot fi învins, nici convins.
- Nu poţi trece de mine. - Aş fi putut.
Deşi poate peste trupul tău.
Chiar m-ai rănit cu pumnalul ăla,
forţându-mă să îndur ore de durere groaznică.
Poate ar trebui să-mi îndrept furia către tine.
Ar trebui să te vezi.
Expresia criminală,
convins că doar tu ai dreptate.
Arăţi ca tata.
Nu sunt ca el.
Trădarea lui Rebekah îmi justifică furia.
A lui era ca de nebun.
Niciodată nu ai fost ţinta cruzimii sale!
Niciunul din voi n-a fost! Nici Kol, nici Fin, niciunul!
Cred că ai uitat cum era el.
Nu.
Nu am uitat.
Nu mişca. Respiră adânc.
Stai. Acum.
Te descurci mai bine.
Data viitoare.
Îl încurajezi, Elijah?
Devine tot mai jalnic de la o zi la alta.
- Nu sunt jalnic. - Nu-mi răspunde înapoi!
Nu eşti suficient de bărbat să ţii arma.
Dacă nu poţi vâna, eşti doar o povară.
Scuze.
Ce păcat că nu ne putem hrăni cu scuze cerute cu ochi trişti.
E singura ta aptitudine.
Tată, opreşte-te.
Vezi-ţi de treabă sau urmezi şi tu!
Băiatul trebuie să devină puternic.
Niklaus, îţi înţeleg furia.
Dar te implor, fii mai bun ca el.
Fă ceea ce el nu putea.
Demonstrează harul milei, nu această cruzime josnică.
Îmi ceri să arăt milă cuiva care mi-a greşit.
Chiar nu mă cunoşti, frate?
Destul.
Oricât am greşit,
greşeala mea e nimic pe lângă a ta.
Vrei să te răzbuni? Bine.
Înainte, te voi privi în ochi şi-ţi voi spune
de ce cruzimea şi ranchiuna ta ne-au adus în situaţia asta.
Dă-i drumul.
Spune ce ai de zis.
Şi după ce termini, îţi vor acorda
pedeapsa pe care o meriţi.
Chiar dacă trebuie să trec de Elijah ca să o fac.
Davina?
Marcel mi-a spus că eşti aici.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Am murit.
La început, am fost singură.
După aceea, le-am auzit.
Voci şoptindu-mi.
Cine?
Strămoşii.
Erau aşa de furioşi pe mine.
Mi-am folosit puterea împotriva semenilor mei.
Mi-au zis că îmi vor face lucruri îngrozitoare
dacă mai folosesc greşit magia.
Deci acum un secol, l-ai trădat pe Klaus,
cel mai periculos vampir din istorie.
Şi singura care te poate salva
e fata pe care ai încuiat-o în podul meu.
Dar ea e într-o stare deplorabilă.
Deci nepoata mea e colacul de salvare, psihanalista tinerelor vrăjitoare înviate.
Ai înţeles ceva?
Eşti cam încrezut pentru un bărbat blestemat de vrăjitoare.
Magia Davinei e singura ta şansă să scapi.
Uite, s-o spunem pe-a dreaptă.
Blestemul îmi va aduce sfârşitul.
Fiecare vrajă are o chichiţă.
Tu, mai mult ca oricine, trebuie să crezi.
Mi-am pierdut credinţa când a murit Sean.
Când m-am întors în New Orleans,
tot ce aveam era speranţa că voi preveni un război între vampiri şi vrăjitoare.
Acum vrăjitoarele sunt nestăpânite,
iar tu ai permis unui vampir Original
să preia controlul cartierului.
Nu. Nu există speranţă.
Nici pentru tine, nici pentru oraş şi sigur nici pentru mine.
O avem pe Davina înapoi, va face cumva să-l doborâm pe Klaus.
Nu. Va ieşi din cursa în care e acum.
Şi când va ieşi, te va găsi.
Şi te va face bucăţi.
Culegi ceea ce semeni, Marcel.
Să înceapă!
Procesul lui Rebekah Mikaelson!
Bine că egoul lui e sub control.
Spune adevărul.
Eu mă asigur că se comportă normal.
Eşti acuzată de trădarea unei rude de sânge.
Cum pledezi?
Pledez să taci şi să asculţi.
L-ai chemat pe tatăl nostru.
L-ai adus la noi.
Ce apărare ai putea avea?
Ştiam că de el îţi e cel mai frică şi voiam să fugi.
Pentru că mă urai.
Pentru că erai odios.
Nu m-ai lăsat să iubesc.
Deci asta e apărarea ta?
L-ai chemat pe Mikael, distrugătorul,
vânătorul vampirilor, pentru că te-am împiedicat
să ai relaţii cu nişte pretendenţi plictisitori.
Erai crud,
autoritar şi manipulator.
Încercam să te protejez!
De imbecili şi paraziţi,
ca să nu mai zic de mintea ta slabă.
Dar cel la care ai ţinut aşa mult de l-ai numit prieten?
De ce ai interzis relaţia cu Marcel?
Nu-i mai rosti numele.
Ce ţi s-a întâmplat?
Îmi amintesc băiatul dulce care mă făcea să râd
şi îmi dădea cadouri.
Care iubea arta şi muzica.
Voiam să fiu ca tine.
Cum ai putut decădea atât?
Zici că o urăşti pe Rebekah
pentru că te-a trădat, şi totuşi
nimeni nu a stat lângă tine aşa de mult.
Nici măcar eu.
Poate ai uitat asta.
Îmi amintesc ziua în care tatăl nostru te-a prins cioplind piese de şah
cu cuţitul lui de vânătoare.
Te-a bătut cu aşa o cruzime şi aşa de mult,
că m-am temut pentru viaţa ta.
Tată!
- Te rog. - Nu te apropia.
- Nu! - Opreşte-te!
Nu te mai las să-i faci rău.
Mi te împotriveşti
pentru el?
Aici s-a dovedit a fi o soră loială,
dar m-a trădat pentru că îl dorea pe Marcel.
Poate de aceea ai făcut-o.
Pentru dragoste.
Poate îmi voi tempera furia
dacă Rebekah admite că a fost victima propriei idioţenii,
că marea ei iubire, Marcel, a folosit-o
ca să alunge această familie şi să ia oraşul meu!
Marcel nu m-a manipulat.
Îl aperi şi totuşi nu poţi să nu te întrebi,
dacă am dreptate?
Ne-am iubit.
Refuzul de a respecta asta a dus la prăbuşirea ta.
De ce nu a venit după tine când ai plecat din New Orleans?
O, da. Chiar aşa. Era aici,
furând ce am construit eu!
Vrei să renunţ la Marcel,
să-ţi cer iertare?
Nu o voi face.
Marcel nu e de vină.
Eu l-am chemat pe Mikael.
- Rebekah, trebuie... - Eu l-am adus
în New Orleans, din cauza răutăţii tale!
Voiam dragoste şi fericire,
iar tu nu mi-ai dat libertatea de a le avea.
Da. L-am urât pe tatăl nostru şi îmi era frică de el,
dar nu era aşa diabolic ca tine.
Fratele meu nenorocit care mă domina, ameninţându-mă aşa cum faci acum!
Voiam să scap de tine.
Şi dacă ar fi să aleg, aş face-o din nou.
Soră, lasă-ne.
- Nu plec. - Am spus să pleci, te rog.
N-ai vrut s-o asculţi.
Acum ai de-a face cu mine.
Am studiat efectele traumelor şi ale abuzurilor.
Vrăjitoarele care te-au forţat cu acel ritual,
te-au minţit.
- Te-au rănit. - Cami...
Nimic din cărţile pe care le-ai citit nu mă poate ajuta.
OK.
Lasă cărţile.
Vreau să-ţi spun ce ştiu din experienţă.
Când fratele meu a murit, nu credeam că îmi voi reveni.
Am plâns săptămâni întregi. Mă învinuiam. Îl învinuiam.
Apoi am realizat că tristeţea mă năpădea.
Şi am ales să nu mă mai las.
Şi tu poţi să faci la fel, Davina.
Zici asta de parcă e aşa uşor.
Dar vrăjitoarele nu mă vor lăsa în pace.
Nu au terminat cu mine.
Nimeni nu te poate controla dacă nu permiţi asta.
Cum ştiu în cine să am încredere?
Să mă încred în Marcel?
Când am reînviat, primul lucru a fost să mă folosească ca să o ajut pe Rebekah.
Fii sinceră, Cami.
Nu vrei şi tu ceva?
Da. Unchiul meu e bolnav. Mă gândeam că poate îl ajuţi.
Nu de asta am venit.
Îmi pasă de tine.
- Vreau să te ajut. - Ce poţi face?
Ştii ce ziceau vocile când m-am întors?
Mi-au zis că doar vrăjitoarele mă pot ajuta.
Dar ele mă urăsc, după tot ce le-am făcut.
Cum să mă duc să le cer ajutorul acum?
Ce proastă sunt.
Chiar credeam că Davina va veni să mă salveze.
Voi găsi pe cineva. Oraşul e plin de vrăjitoare.
Şi toate te dispreţuiesc.
Voi rezolva asta. Între timp, nu-l enerva pe Klaus
şi mai mult.
Cam târziu pentru asta.
S-ar putea să-l fi provocat şi mai mult.
Dar nu mi-au plăcut acuzaţiile lui
că m-ai sedus pentru a-l aduce pe Mikael.
Stai un pic. Nu aş face asta niciodată.
Aproape am scăpat.
Dacă ne continuam drumul, acum puteam fi oriunde în lume.
Klaus ne-ar fi găsit şi ne-ar fi ucis, dar oricum va face asta.
Ar fi fost bine să am parte de puţină fericire înainte.
Nu te va omorî. Eşti sora lui.
Iar tu eşti ca un fiu pentru el şi, crede-mă, vrea să te ucidă.
Ştii, nu m-am prea gândit la moarte.
Unul din avantajele nemuririi, cred.
Ce ciudat e să fii aici la un moment dat,
iar apoi să nu mai fii.
Îngrozitor.
- Rebekah... - Trebuie să fugi, Marcel.
Când luna atinge apogeul, Klaus va fi liber
şi îţi va face ceea ce îmi va face şi mie, doar înzecit.
Du-te şi nu te uita înapoi.
Deci cum va fi?
Tu ai ambele arme.
Pumnalul lui Tunde m-ar doborî,
dar ţăruşul m-ar putea omorî definitiv.
Spre deosebire de tine, frate, nu mă tentează fratricidul.
Îl ţin doar ca să nu ajungă pe mâna ta.
- Ăsta e ca să mă asigur. - De ce trebuie să o aperi?
Rebekah te-a trădat şi pe tine când l-a adus pe Mikael aici.
Pentru că e sora noastră
şi pentru că vreau să-i amintesc cum era
înainte să devenim ceea ce am devenit.
Era o fată inocentă,
râdea mereu şi era plină de viaţă.
Amintirile mele fac doar ca trădarea ei să fie mai dureroasă.
Şi atunci n-ai putea să accepţi o mică parte din vină?
Până la urmă, Niklaus, cruzimea ta a făcut-o să se comporte aşa.
Nu vezi, Elijah? Ea nu a vrut să mă alunge.
A vrut să mă omoare.
Te înşeli.
Întotdeauna m-a urât.
Ştii că e adevărat.
Habar n-ai, nu?
Habar n-ai ce era pregătită să facă pentru tine.
Când sora noastră vede ceva ce i se pare nedrept,
poate fi încăpăţânată, imprudentă şi uneori de-a dreptul periculoasă.
Cel mai evident a fost
atunci când a vrut să-l ucidă pe tatăl nostru.
Ce e asta?
O ficţiune melodramatică care să-mi atragă simpatia?
E adevărul.
Am fost acolo.
Şi ar fi făcut-o,
ca să te protejeze, dar am oprit-o eu.
Uneori mi-aş fi dorit să pot retrăi momentul
şi să termin eu treaba.
De ce îmi spui toate astea acum?
Niklaus, uneori ea acţionează fără să gândească.
E irascibilă, se îndrăgosteşte repede, dar te iubeşte.
Dar felul diabolic în care te-ai comportat i-a frânt inima.
Şi, da, a răspuns
convocându-l pe tatăl nostru. Da, a fost o greşeală.
Nu sunt sigur că o învinovăţesc.
Eu sunt.
Niklaus, îţi jur...
Chiar vei fi împotriva mea?
Dar nu cu sabia aceea ridicolă.
Va trebui să o scoţi într-o zi.
Atunci te voi urî ca pe ea.
Dacă vrei s-o protejezi pe Rebehah,
trebuie să foloseşti ţăruşul din stejar alb.
Nu trebuie să ascult aberaţia asta.
Nu te preface că nu te-ai gândit la asta.
Te uiţi la mine şi vezi tot ce deteşti la tine.
Sigur, maschezi totul cu costumele tale la modă.
Şi cu batistele tale.
Cu masca ta de politeţe
şi elocvenţă, eşti la fel de abominabil ca mine.
Sau mai rău.
Haide, Elijah.
Foloseşte ţăruşul din stejar alb.
Nu sunt aşa de laş încât să te omor, Niklaus.
Dar dacă trebuie să te fac să suferi pentru a o proteja pe Rebekah,
o voi face.
Vezi?
Ştiam că nu poţi.
Încă mai crezi că pot fi salvat.
Iar dacă nemernicul poate fi salvat,
poate e o speranţă pentru tine.
Aşa.
Acum ştii cum e.
Asta trebuia să spun eu.
Şi acum am ăsta.
Deci eu decid cine trăieşte şi cine moare.
Voi scoate pumnalul ăla.
Trebuie să mă omori mai întâi.
Acum ai cu ce să o faci.
De ce să nu termini ceea ce ai început acum un secol?
Nu voiam să mori.
Voiam să fugi.
Mincinoaso!
Voiai să te răzbuni.
M-ai făcut să te trădez
şi acum vrei să suceşti totul şi să fie mai grav
ca să justifici uciderea mea în loc să-ţi accepţi vina.
Doar l-am iubit pe prietenul tău.
Ai fi putut fi fericit pentru noi.
În schimb, în paranoia ta,
te-ai temut să nu ne pierzi.
Din cauza asta, ne-ai pierdut.
Nu mai ai pe cine să dai vina, Nik.
Doar pe tine.
Unde e Marcel acum?
Parcă te iubea.
Şi totuşi te-a lăsat aici cu mine.
Problema cu vrăjitoarele din acest oraş este că n-au conducător.
Din fericire, sabatul nostru a găsit un noul lider.
Pe mine.
Mi-ai cerut o favoare, să reduc puterea vrăjii lui Celeste,
dar tu nu mai controlezi vrăjitoarele.
Vrei să-ţi ajuţi oamenii, trebuie să intermediezi pacea.
Un tratat cu vampirii.
- Pot ajuta. - Ultima dată când am venit
pentru negociere, ai încercat să mă omori.
Mi-am învăţat lecţia.
Dacă nu-i poţi învinge, fă-le o ofertă.
Uite care e planul.
Tu mă ajuţi acum
şi ai cuvântul meu.
Vampirii nu vor interveni.
Gata cu execuţiile.
Un început frumos, dar dacă vrei ajutorul meu pentru a reduce vraja,
va trebui să ne-o dai pe Davina Claire.
Nu i-aţi făcut destule acelei fete?
Să ştii, e vina ta că a suferit în moarte.
Ea a fost respinsă de strămoşi din cauza alianţei cu tine.
Dar s-a încheiat.
O putem primi acasă.
Va fi venerată de oamenii ei.
O voi învăţa cum să controleze puterea,
îi ofer protecţie,
fără să fie înconjurată de vampiri.
Adu-o pe Daviana
şi voi găsi o metodă să rup vraja lui Celeste.
Dacă nu, să zicem
că nu o voi jeli pe Rebekah.
Tu împotriva mea?
Nu e o luptă corectă, nu?
Adică, poate dacă Marcel era aici, aveai o şansă.
Dar cred că şi-a găsit deja o altă fată.
Cu siguranţă mai tânără şi mai drăguţă.
Te bucuri de durerea altora,
apoi te miri de ce te urăsc.
Da, ura aceasta te-a influenţat să faci ce ai făcut.
Recunoaşte.
Recunoaşte că îmi doreai moartea.
Voiam să fugi, atât!
În ciuda halucinaţiilor tale.
Elijah stă şi suferă,
te las să-l ajuţi!
Trebuie doar să recunoşti asta.
- Eşti nebun. - Da!
Sunt un monstru rău, fără inimă.
Iar tu l-ai chemat pe Mikael să mă ucidă.
- Recunoaşte. - Nici vorbă!
Ştii ce ai făcut.
- Recunoaşte. - Nu.
Ai vrut să fiu mort!
Recunoaşte.
Poate că da.
Nik...
Ai ratat inima.
Poate că da.
Sau poate nu am vrut să te omor.
Poate doar am vrut să te fac să simţi
frica pe care am simţit-o când tata a venit după mine.
Ştii adevărul?
Ştiu asta.
Mă acuzi că sunt rău
şi totuşi tu eşti cea care a conspirat pentru uciderea propriului frate.
Ne-ai făcut viaţa un calvar.
Ne-ai chinuit.
Îmi iubesc familia.
Pe tine, pe Elijah...
Vă iubesc pe toţi.
Ştiu că pot fi dificil.
Dar nu eu am vrut să fiu aşa.
Mikael m-a distrus.
Şi pe mine.
Uiţi asta.
Secole mai târziu,
fiecare din noi e distrus.
Tu cu furia şi cu paranoia ta.
Eu cu teama mea de abandon.
Iar bietul Elijah...
Se dedică oricui, mai puţin sieşi.
Suntem cele mai puternice creaturi din lume.
Şi totuşi suntem distruşi definitiv.
Trăim fără speranţă.
Dar nu vom muri niciodată.
Suntem definiţia cuvântului "blestemat".
Pe veci.
Cum se simte?
Deprimată.
Are nevoie de ajutor, poate o perioadă
într-o instituţie cu îngrijire şi medicaţie non-stop.
Nu. Dacă stă acolo,
- ...nu mai iese. - Ai o idee mai bună?
O ducem înapoi la semenii ei.
Ce?
Sunt chestii mai complicate aici, Cami.
E singura ei şansă.
Trebuie să discutăm.
Nu cer permisiunea.
Acum suntem chit.
Ne-am înţeles?
Davina doarme. Când se trezeşte, îi voi explica tot.
Apoi o aduc aici.
Între timp, trebuie să coborâm bariera.
Celeste a făcut o vrajă puternică.
Din fericire pentru tine, a murit.
Puterea ei s-a scurs în pământ.
Acum o pot direcţiona şi manipula.
Va dura puţin, dar sunt destul de bună în meseria mea.
Şi încă un lucru, vreau să-l vindeci pe preot.
Îmi pare rău.
Dacă prinde rădăcini, un blestem ca acesta
nu poate fi desfăcut.
Bine. Doar scoate-o pe Rebekah de acolo.
Va trebui să desfac toată vraja.
Nu poţi elibera un Original fără ceilalţi.
Nu contează. Şi doar ca să ştii,
chiar dacă Klaus e liber, dacă o răneşti pe Davina...
Marcel, s-a terminat. Ai pierdut.
Încearcă să ai puţină demnitate.
Încă suntem blocaţi aici.
Orice ai de gând să-mi faci, fă-o acum.
Ai spus că tatăl nostru ne-a distrus.
Şi nu pot să nu mă întreb,
dar dacă tatăl lui l-a distrus pe el?
Bariera nu mai e.
Ştiu că mă urăşti, dar trecutul trebuie să rămână trecut.
Ba nu e aşa niciodată.
Rămâne în noi,
o poveste pe care ne-o spunem nouă înşine,
să ştim cine suntem.
Un tată rău,
un fiu nemernic
şi sora
care l-a trădat.
Poate e timpul pentru o poveste nouă.
Ce-ţi doreşti tu, Rebekah?
Aceleaşi lucruri pe care le voiam când eram copil.
Vreau un cămin. Vreau o familie.
Vreau pe cineva să mă iubească.
Şi vreau să trăiesc.
Atunci du-te.
Pleacă departe şi nu te mai întoarce niciodată.
Suntem prea distruşi ca să rămânem împreună.
Nu mai suntem o familie închegată, ci un amestec volatil de ingrediente.
New Orleans-ul va fi al meu.
O să-mi cresc copilul aici,
în oraşul pe care mi l-ai luat.
Fără îndoială, Elijah va alege să rămână.
Dar tu, soră,
eşti liberă.
Mă gândeam că te voi găsi aici.
Am venit după ultimele lucruri
care nu s-au făcut scrum.
O să plec în curând.
Bănuiesc că nu doreşti să mă însoţeşti.
Sper să găseşti tot ce cauţi.
Când l-am adus pe Mikael,
n-am vrut nicio secundă să te rănesc.
Ştiu.
Eram sigură că Klaus vrea să mă omoare.
Fie că n-a vrut asta nicicând,
fie s-a răzgândit,
poate undeva în adâncul lui
încă e fratele nostru de demult.
Foarte adânc, dar...
Încă e acolo, înăuntru.
Ajută-l să găsească calea.
Cu ce motiv aţi dat buzna în casa mea?
Eu i-am rugat să vină.
Noi doi trebuie să rezolvăm asta pe faţă.
Credeam că ai fugit deja.
Da, păi, acesta este oraşul meu.
Deşi poate vrei să te implor să mă ierţi, nu-mi pare rău.
Deşi nu te pot învinge, am venit aici să te înfrunt,
să terminăm cu asta,
în faţa oamenilor mei.
Dacă e să mă ucizi pentru asta,
dă-i drumul.
Bună seara.
Cred că nu e nevoie să mă prezint.
La urma urmei, asta a fost casa familiei mele.
În seara asta, o să o iau înapoi.
Nu mai ai nici un drept aici.
Marcellus, din respect pentru sora mea,
o să-ţi arăt milă de data asta.
O să-ţi permit să-ţi păstrezi viaţa.
Cu toate astea, eşti exilat.
Dacă găsesc şi numai o urmă de-a ta
în Cartierul Francez, nu se va termina bine pentru tine.
Înţelegi?
Asta e tot.
Fugi.
Frumos lucrat, frate.
Începi să semeni cu mine.
Sunt impresionat.
Mă gândeam,
mama a fost consacrată şi îngropată aici.
ESTHER, MAMA NOASTRĂ IUBITĂ
E legată pe veci de acest pământ.
Dar eu, nu.
Sunt liberă în sfârşit.
Iar tu?
Fraţii tăi au venit în acest oraş de parcă l-ar stăpâni ei.
De parcă ar fi stăpânii mei.
Mi-au luat casa,
oamenii, totul.
Nu pot să fug.
Nici nu-ţi cer asta.
Nu sunt proastă.
Văd cât iubeşti oraşul ăsta.
Şi nu sunt genul de fată căreia îi place să împartă.
Îmi doresc să fi terminat de construit casa noastră.
Chiar dacă n-aş fi pus piciorul în ea,
mi-ar fi plăcut
să rămână ceva frumos după toate astea.
Adio, Marcel Gerard.
Încearcă să rămâi în viaţă.
Rebekah, ce faci aici?
Am venit să-mi iau rămas-bun.
Cum a rămas cu promisiunea că rămânem împreună?
Nick şi cu mine am făcut o înţelegere de genul totul sau nimic.
Plec de tot din oraş, îmi dă voie.
Nu pot rata asta.
După 1000 de ani cu Klaus, cred că meriţi câteva zile de vacanţă.
Ascultă. Nick e un monstru.
Nu te pune în calea lui.
Dar vrea mai mult de la viaţă decât să fie temut.
E prea distrus ca să se poată regăsi.
Dar cred că mai e o speranţă pentru el
în copilul pe care îl porţi.
Şi, venind vorba de copilul tău,
familia noastră nu duce lipsă de duşmani.
Ea îi va moşteni pe toţi.
Ai grijă, te rog.
Ştii că poţi oricând să vii în vizită.
Se ştie că am ţinut câteva secrete faţă de Klaus.
Dacă n-o să pot,
spune-i fetiţei tale poveşti cu mătuşa ei nebunatică Bex.
Şi spune-i că,
în ciuda absenţei mele, o iubesc foarte mult.
Subtitrare: Retail
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania