Din episoadele anterioare...
Oraşul ăsta a fost odată casa mea.
Îl vreau înapoi.
Eşti liberă. Pleacă şi nu te mai întoarce.
Fiecare vârcolac va fi un pachet de blană
şi dinţi ascuţiţi, diseară, în timp ce neamul tău blestemat va fi...
om, însă doar pentru câteva ore
şi nu va redeveni până la următoarea lună plină.
Eu sunt Jackson.
Eşti lupul care mă supraveghea.
Trebuia să devii soţia mea.
Ierburile vor deveni o pastă.
La următoarea lună plină când devin oameni, hrăneşte-i cu asta.
Blestemul va fi rupt.
Am fost blestemat şi nu ştiu cât timp mai mi-a rămas.
Strămoşii au spus că-mi vor face lucruri teribile
dacă mai folosesc magia.
Marcellus, eşti exilat pentru totdeauna.
Dacă văd o urmă a voastră nu se va încheia bine pentru niciunul din voi.
Bine făcut, frate.
Începi să suni ca mine.
Ei spun că timpul va vindeca toate rănile.
Dar cu cât pierderea e mai mare,
cu atât mai adâncă e rana.
Şi cu atât mai greu e procesul recuperării.
Durerea poate dispărea,
dar cicatricile ne amintesc de suferinţă
şi fac ca posesorul lor
să fie cu atât mai hotărât
să nu mai fie rănit vreodată.
Odată cu trecerea timpului,
ne pierdem în mici plăceri.
Ne manifestăm frustrarea.
Reacţionăm violent.
Capitulăm în faţa furiei.
Şi în acelaşi timp,
complotăm şi facem planuri, aşteptând să fim mai puternici.
Şi înainte să ne dăm seama,
timpul trece.
Suntem vindecaţi,
gata se ne reînnoim.
Vorbeşti ca un om care s-a împăcat cu demonii lui.
Demonii mei sunt morţi
sau fugăriţi.
Da, exceptând un ultim monstru, cu care împarţi patul.
Cred că poţi să găseşti hainele şi uşa.
Îţi mai aminteşti
că femeia aia ne-a torturat sora?
Ea ne-a spus şi despre trădarea surorii noastre.
Şi Rebekah a dispărut pentru totdeauna.
O dorinţă pe care aparent o ascundea de ceva timp!
Niklaus, a trecut o lună!
Şi eu simt pierderea ei la fel ca tine,
dar încetează cu acest comportament ridicol
şi acţionează.
De ce eu, mai exact?
Fiindcă în mandatul lui Marcel,
oraşul s-a obişnuit să aibă un rege.
Ţi-ai dorit tronul acesta.
Acum trebuie să accepţi şi provocările pe care le aduce.
Mă scuzi, dar am alte preocupări.
Dacă poţi să neglijezi aşa uşor locul unde trăieşti,
mă întreb ce se va întâmpla cu fiica ta.
Ai uitat cum e să trăieşti sub ameninţarea violenţei?
Trebuie să lucrăm împreună, Niklaus.
Să vindecăm oraşul.
Poate e prea distrus ca să fie reparat.
Dacă tu nu faci nimic, voi face eu.
Biserica St. Anne e teritoriu neutru de mult timp în oraşul nostru,
deci e bine că ne-am unit aici,
la ordinul lui Elijah Mikaelson,
să aducem armonie în locul pe care-l considerăm casă.
- Mulţumesc că aţi venit. - Da, mulţumesc
şi bine aţi venit.
Acestea sunt regulile oraşului,
conform lui Marcel Gerard.
Care nu mai sunt aplicabile,
fiindcă eu conduc acum.
Ai spus că dacă venim, vom putea conduce noi totul.
Nu ai menţionat că vrei să fii rege.
Aţi fost aleşi să reprezentaţi comunităţile voastre
şi respect asta.
Dar de problemele dintre facţiuni mă voi ocupa eu.
Oarecum, suntem responsabili pentru haosul din oraş.
Totuşi, aveţi de făcut o alegere foarte uşoară.
Puteţi să vă purtaţi frumos unii cu alţii
sau puteţi pleca.
Vezi, Davina? E uşor.
Trebuie doar să încerci.
Încerc.
Încerci şi tot greşeşti de când te-ai întors.
Când vei înceta să fii rea cu mine, Monique?
Când nu vei mai fi slabă.
Ar trebui să fii o fată a recoltei,
dar poate că locul tău nu e aici.
Poate nu a fost nicicând.
Nu ar trebui să fii acolo, să practici lupte cu ceilalţi băieţi?
Nu. E pentru stabilirea ierarhiei. Ei ştiu deja cine e masculul alfa.
Următorul! Haideţi!
Trebuie să încerci costiţele de la Tucker's.
Şi apoi? Facem jocul cu potcoava?
Nu batjocori viaţa la ţară, dragă.
Scuze. Doar că nu sunt obişnuită cu atâta distracţie în familie.
Poate te pot ajuta să te obişnuieşti.
Apoi, trebuie doar să uităm
că a stat jumătate din viaţă cu oameni
şi cealaltă cu vampiri.
- Ollie, încetează. - E ok.
Dacă mezinul vrea să spună ceva, lasă-l.
Se vorbeşte prin cartier că Elijah ţine
un fel de întrunire importantă.
Ghici cine lipseşte.
De unde ai auzit?
Nu contează. Ideea e că noi suntem blocaţi aici,
trăind în mlaştină, în timp ce prietenul tău vampir decide
cine ce primeşte în oraş.
Şi bănuiesc că asta arată cât respect are pentru vârcolaci, nu?
E şi oraşul nostru.
Trebuie să circulăm în voie.
- E un act de război. - N-ajungem niciunde.
- Creaturi abjecte, nu vă puteţi înţelege. - Părinte!
Calmează-te, te rog.
Mulţumesc.
Revenind la problema hotarelor,
- ...vom respecta cu toţii următoarele. - Serios?
Divizezi oraşul fără a asculta şi părerea vârcolacilor?
- Ce naiba caută ea aici? - Diego, stai jos.
Nu separăm oraşul. Stabilim graniţe...
Nu, Elijah!
Nu va exista pace,
dacă vârcolacii nu sunt incluşi.
Şi ei vor să participe.
În caz contrar,
vă garantez că veţi regreta.
Sigur că nu!
Vom începe războiul...
Ai idee ce greu a fost să-i adun pe toţi?
Nu, chiar nu,
nici nu ştiam ce făceaţi aici,
până când nu mi-a spus altcineva. Spune-mi, Elijah,
i-ai exclus pe vârcolaci din cauza mea?
I-am exclus fiindcă ei nu mai stau în Cartierul Francez.
Preocuparea mea imediată e să opresc acest conflict.
Odată ce tratatul va fi consolidat,
- ...oamenii tăi vor fi incluşi. - Şi ce le spun între timp?
Să şadă sau să se rostogolească?
Aş prefera să vă autosuspendaţi din proces.
Hayley,
eşti ferm convinsă că nu ar trebui să te întorci în complex?
Tu crezi că bebeluşul aparţine acelui loc?
Că acolo va fi în siguranţă?
Cu ce e mai bună mlaştina?
Lupii merită să fie reprezentaţi.
Dă-le posibilitatea.
Ştii că aşa e corect.
Să fi văzut faţa fratelui tău când a intrat Hayley.
Atunci blestemul semilunii e dezlegat?
Chiar crezi că va funcţiona,
că în sfârşit vom avea o urmă de pace în oraş?
Am văzut lumina din curte şi am profitat să...
Nu erai cu o vrăjitoare nebună pe jumătate goală? Am pierdut pariul.
Acum zece minute eram complet dezbrăcată.
Atunci ţi-ai demonstrat utilitatea. Nu te reţin.
Vouă, celor din familia O'Connell, vă place să enervaţi vrăjitoare.
Serios?
A vrut să mă şantajeze să te înjunghii
cu cuţitul mistic al durerii înfiorătoare.
New Orleans oferă cu siguranţă nişte parteneri ciudaţi,
dar presupun că nu eşti aici să mă întrebi despre timpul meu liber.
Sunt aici pentru unchiul meu.
E din ce în ce mai rău.
Pilulele, meditaţia, nu mai dau roade.
Îşi pierde raţiunea pe zi ce trece.
E o vrajă, o vrăjitoare o poate desface.
Tu şi Genevieve păreţi foarte apropiaţi. Poate o convingi să mă ajute.
Nu-i va servi la nimic.
Blestemele încep cu magie,
dar odată învechite, distrug chimia creierului.
Îmi pare rău, Cami.
Răul e făcut.
Refuz să accept asta,
şi ai face la fel dacă ai avea simţul familiei.
Josh.
Davina, ce cauţi aici?
Ne-am fi putut vedea oriunde.
Nu unde ar fi şi Klaus sau Marcel,
ceea ar putea fi cam oriunde,
ştii la ce mă refer.
Hei.
Eşti bine?
E vorba de Monique.
Nu ştie prin ce am trecut când eram moartă.
Strămoşii mei mă urau pentru ce am făcut cu magia mea.
Nu pot să practic din nou.
Ştiam că nu trebuie să am încredere în Marcel când mi-a zis să mă întorc.
Nu ştiu cât mai rezist.
- În ostilităţi cu vrăjitoarea? - M-am ocupat de asta.
Ce era aşa de important de m-ai adus aici?
Am o propunere.
Vreau să mi te alături, tu şi cei care l-au părăsit pe Klaus.
Să formăm o armată?
Nu pot recupera oraşul fără una.
Nu ai nimic.
Nici arme, nici aliaţi.
Dacă te apropii de Cartier, Elijah te va ucide.
Asta dacă Klaus nu te prinde primul.
Şi ar trebui să mă ascund într-un ghetou ca tine?
Cred că eşti aici pentru că nu vrei să-ţi părăseşti căminul.
Nici eu nu vreau să plec.
Se apropie o luptă, T.,
şi în timp ce toţi aleg tabere,
eu voi găsi o cale să iau oraşul înapoi,
deci eşti cu mine?
Întotdeauna te-ai priceput la cuvinte, Marcel,
dar acum e nevoie de mai mult decât un discurs frumos.
Chiar e nevoie?
Boala îmi distruge tendinţa spre iertare,
o înlocuieşte cu un gând pe care abia l-am stăpânit la întrunire,
"Ucide-i pe toţi."
O să-i dăm de capăt.
Am încercat să-i dau de capăt
cu Sean,
dar m-am concentrat prea mult pe asta
în loc să încerc să-l opresc,
şi nu voi lăsa să se întâmple asta.
Eşti o O'Connell.
Îţi vor cere să-mi iei locul
la masă.
Refuză.
Pleacă.
Începe de la zero.
Nu mă duc nicăieri până mai există o şansă.
De câte ori să-ţi spun că
- ...nu pot fi vindecat? - De câte ori
să-ţi spun că nu renunţ?
Asta este exact încăpăţânarea de când erai mică.
Tot timpul trebuia să ai dreptate. Niciodată nu ai ascultat.
Încăpăţânarea aia.
M-am rugat pentru tine.
Şi nu am primit nici un răspuns.
Există doar întuneric.
Există doar moarte.
Acolo e locul meu.
Şi al tău.
Nu!
- Domnule Mikaelson. - Doamnă Correa.
Te rog să-mi spui Francesca.
Să lăsăm formalităţile, doamnă Correa.
Ştiu exact cine eşti.
Deţii Cazinoul Palace Royale,
eşti unul dintre principalii filantropi ai oraşului,
şi, din câte ştiu, eşti matroana
unui imperiu imens de trafic cu droguri.
De ce sunt aici?
Orice crezi despre mine,
familia mea a fost ani buni în facţiunea oamenilor,
astfel că sunt calificată pentru a lua locul părintelui Kieran.
Vei trata cu mine de acum.
Îmi dai un mandat?
Nu.
Îţi dau un aliat.
Îmi doresc pacea la fel de mult ca tine.
Stilul meu de viaţă, pe care-l ador,
depinde de asta.
Te văd foarte motivată.
Trebuie să menţionez,
am vorbit deja cu noul primar,
cu şeful poliţiei şi cu alte părţi implicate,
şi am aprobarea lor.
Cred că ar fi benefic pentru tine să fiu de partea ta,
chiar şi numai pentru a preveni
ca fraţii mei mai puţin civilizaţi să atace într-un mod
care ar putea fi dureros pentru tine.
Îţi doresc noapte bună.
Nu-ţi place albastrul azuriu?
Nu-mi place indiferenţa ta constantă.
E greu să uneşti o comunitate
cu un istoric de ură reciprocă.
- Fără platitudini, Niklaus. - Iată o perspectivă.
Dacă îţi doreşti pacea, trebuie să începi cu vârcolacii.
Acum 100 de ani au condus acest oraş.
Acum le-a rămas doar timpul să-şi vadă duşmanii
desfiinţând moştenirea.
Un motiv în plus pentru care duşmanii ezită să-i cheme la discuţie.
Ia exemplul din Bienville, frate.
Dacă obstacolul e creat de discuţie,
elimin-o.
Mai ţii minte cum, în 1720,
Guvernatorul era disperat să-l ajutăm să construiască primele diguri din oraş?
Am discutat cu el şi i-am refuzat oferta,
aşa că ne-a oferit vin,
femei cu corset şi o camaraderie gălăgioasă
până a primit confirmarea.
Îmi sugerezi să dau o petrecere?
Sunt uimit, frate.
Da.
Acum trebuie doar să am grijă să nu se rupă în bucăţi.
Pentru binele tău, să ciocnim pentru o seară plictisitoare.
Ce faci, omuleţule?
Nici măcar nu merită.
Fiindcă eşti preocupat, îţi voi intui complimentul măgulitor.
Mulţumesc. Şi eu cred că arăt uimitor.
Sper că ai petrecut tot atât timp făcând alianţe
pe cât ai petrecut pentru alegerea rochiei.
Deci m-ai observat.
Şi, da, deja am rezolvat disputa pentru docuri,
le-am împăcat pe vrăjitoare cu mai multe vizite în cimitir
şi le-am redat vârcolacilor darul umanităţii,
sub forma fiselor de 100 de dolari la cazinoul meu.
Cred că merit nişte şampanie, nu?
Ştii, dată fiind condiţia înrăutăţită a lui Kieran,
restul au acceptat propunerea ta.
Vei reprezenta oamenii până când el se va recupera.
Atunci îţi sugerez să profităm de timpul limitat împreună.
Doamne.
Dacă aştepţi să te implor să-mi cruţi viaţa,
atunci nu sunt eu ăla.
Crezi că am venit să te omor?
Sunt aici pentru Davina.
Ai auzit despre întrunire.
Dacă eşuează, fiecare facţiune va căuta să aibă un avantaj în faţa celorlalte.
Davina trebuie să se poată apăra, chiar şi de oamenii ei la nevoie.
Trebuie să reînceapă să folosească magia.
- De ce-mi spui mie? - Cineva trebuie să-i spună,
pe mine nu mă va asculta.
Şi dacă eu îi spun, tu încerci să o atragi de partea ta,
să o foloseşti ca arma ta proprie?
Nu mă interesează de a cui parte va fi, doar să fie protejată,
amândoi ştim că acum nu e.
Diego.
Vei fi politicos şi primitor.
Dar vezi, oamenii lui mi-au ucis toată familia.
Sora mea a sângerat până la moarte, pe podea, lângă mine.
Acum sunt aici
doar pentru că Marcel m-a transformat înainte să păţesc la fel.
Îţi spun chiar acum, nu pot să fiu politicos şi primitor cu el.
Diego, îţi înţeleg frustrarea.
Totuşi, trebuie făcute anumite compromisuri,
ca să putem face cât de cât pace.
Bine ai venit în casa mea.
Nu aş fi venit dacă Hayley nu m-ar fi forţat.
Da, e improbabil să experimentezi
o revărsare de sentimente calde aici.
În mod special, vampirii te văd ca pe...
un sălbatic.
Hayley zice că acest tratat de pace e important pentru tine.
Da, cu siguranţă e.
De fapt, într-atât încât
dacă cineva ar periclita ceea ce construiesc eu aici,
aş distruge tot ce are mai drag.
O seară frumoasă să ai!
O cauţi pe psihiatră?
Să nu-mi spui că eşti geloasă pe Cami, iubire.
Sunt doar curioasă de ce îi cauţi prezenţa.
E ca toate celelalte.
Uneori, normalitatea e un răgaz binevenit.
Credeam că eu sunt răgazul tău.
Tu eşti.
Chiar eşti.
Haide, promite-mi că nu te mai gândeşti la Cami.
Mă bucur că ai acceptat invitaţia.
Aici marele Klaus Mikaelson spune ceva emoţionant şi apoi îmi rupe gâtul?
Nu am venit să te omor.
Am venit să-ţi ofer un cadou.
Din bunătatea inimii tale de vampir?
Inimile noastre sunt mai asemănătoare decât crezi.
Vezi tu, cu mult înainte să evoluez, a mea bătea ca la un vârcolac.
Ştiu ce putere ai.
Îţi ştiu şi povara.
Am venit după ultima.
Vrei să mă faci hibrid.
Eu îmi pun haita pe primul loc
şi nu voi lăsa ca linia familiei mele să fie compromisă,
mai ales devenind un vampir parazit însetat de sânge.
Această mândrie,
acest simţ al loialităţii,
de aceea nu ţi-am rupt până acum gâtul.
Dacă nu vrei să mă omori, atunci ce naiba vrei?
Doar să vă ajut să vă recuperaţi oraşul.
Emoţionant, nu?
De ce aş avea încredere în cineva care conspiră pe la spatele fratelui său?
Nu încerc să-i subminez activitatea lui Elijah.
Îi susţin viziunea.
Vampirii distrug vieţi ca să trăiască ei,
puterea vrăjitoarelor e limitată de cea a morţilor lor,
dar vârcolacii au prosperat, puterea le vine din unitatea familiei.
Siguranţa acestei unităţi o doresc pentru copilul meu încă nenăscut.
Adevărul dureros este
că vampirii sunt antiteza unităţii.
Şi ce, după 1000 de ani sunteţi gata în sfârşit
să îmbrăţişaţi cealaltă jumătate a arborelui genealogic?
Poate că cealaltă jumătate nu vă vrea.
Vor vrea,
odată întorşi în Cartier.
Ai vreun plan în privinţa asta?
Mama era o vrăjitoare foarte puternică.
Am văzut-o creând tot felul de obiecte magice,
dar cel mai de preţ lucru al său
era acest inel.
Nu l-am mai văzut de 1000 de ani,
apoi a apărut agăţat la gâtul unui vârcolac,
urmaş direct al tatălui meu biologic.
Cred că ea i l-a dat,
ca să-l elibereze.
Cum aşa?
Inelele de zi protejează vampirii de soare,
de ce nu ar exista şi un inel de noapte
care să-i protejeze pe vârcolaci de blestem?
Gândeşte-te la asta.
Fără ruperi de oase,
fără pierderea controlului în faţa fiarei interioare.
Ce trebuie să fac?
Salut.
- Arăţi... - Nervoasă.
Nelalocul ei, scundă în rochia asta?
Voiam să zic drăguţă.
Eu sunt Oliver.
Cum se numeşte fata pe care o invit la dans?
Monique.
Dansezi?
Te-ai întrecut pe tine însuţi.
Şi l-ai convins şi pe Klaus să participe.
Da, se pare că doar o serată ca aceasta
îl poate face pe fratele meu să lase deoparte şevaletul.
Ăsta nu e un semn bun.
Klaus mi-a spus odată că pictura e o metaforă a controlului,
a realizării viziunii sale prin forţa pură a voinţei.
Aş fi şocat dacă n-ar avea măcar vreo 12 viziuni
în ţeasta lui vicleană.
Sper ca fiica ta să moştenească de la tine
totul.
E ciudat să fiu înapoi aici.
Sper că nu îţi displace.
Nu chiar.
Eşti sigură că nu ar trebui să fii aici cu noi?
De ce, Elijah?
Nu crezi că e sigur în ţara lupului rău şi mare?
Nu voi sta în balansoar să tricotez papucei,
sau nu ţi-ai dat încă seama?
Ai un minut, Hayley?
Mai târziu.
De fapt, îi pot acorda acest dans.
Totul e bine?
Da. E în regulă.
Vorbeam despre viitorul oraşului.
Cum te poţi gândi la oraş chiar acum?
Ar fi trebuit să îţi spun cât de frumoasă eşti.
Uşor.
Julep, fără zahăr şi mentă?
Tocmai l-am văzut pe Kieran.
Nu te va mai răni.
De fapt, nu va părăsi podul deloc.
Am rezolvat o mică vrajă.
Ai apelat la o vrăjitoare să te ajute?
- Dar te urau. - Am găsit una care nu mă urăşte.
- Ce e? - Nimic.
Eşti primul care mă ajută după o lună întreagă.
Kieran e tot ce mi-a rămas din familia mea. Fără el,
sunt singură.
Da.
Da. Cam în aceeaşi situaţie sunt şi eu.
Dacă pot să ajut cumva, Cami, doar...
Doar spune-mi.
E o chestie.
Nu mai avem burbon.
Hei, vârcolacule.
Trebuia să ţi le pun într-un castron.
Da, dacă vrei să-ţi crap capul cu el.
Băieţi, luptaţi cel puţin pentru ceva interesant.
Pentru mine, poate?
Dragă, nu ai vrea să ai de-a face cu ăştia.
Vezi, au prostul obicei de a-şi ieşi din fire
şi de a nimici oameni nevinovaţi.
Nu. Bine, uite,
dacă semenii mei ţi-au greşit în vreun fel,
îţi prezint condoleanţe, da?
M-ar uimi dacă semenii mei i-ar mânca, nefiind urâţi ca el.
Asta ia sfârşit acum.
Nu voi repeta.
Terminăm totul.
Ce te opreşte?
Omoară-l.
Haide, Elijah. Fă-o.
Adică, nu e ca şi cum nu ar merita-o.
N-ar trebui să intervii?
De ce aş face-o? Petrecerea începe să fie interesantă.
Oliver e cel care a încredinţat-o pe Rebekah
vrăjitoarelor ca să o tortureze.
Apoi, nu a fost Diego cel care a condus masacrul vârcolacilor de luna trecută?
Şi vrăjitoarele au blestemat lupii,
iar oamenii stăteau fără să intervină,
aşa că atunci când te gândeşti,
toţi cei de aici merită să moară.
Unde vrei să ajungi cu asta?
Elijah, ideea e asta.
Dacă nu putem învăţa să convieţuim toţi,
dacă familiile noastre nu pot crea o comunitate, atunci ce sens are totul?
Omorâţi-vă unul pe altul şi gata.
Ştii, o singură dată am primit trandafiri în viaţa mea.
Nici n-am putut să-i păstrez.
De ce nu?
Primul meu prieten, singurul meu prieten adevărat,
mi i-a dat de Ziua Îndrăgostiţilor, la sfârşitul liceului.
Am încercat să-i ascund în dormitor, dar părinţii i-au găsit.
Apropo, trandafirii pot strica cel mai bun distrugător de hârtie.
Ştii, nu am casă unde să mă duc
sau familie.
Mă uram pentru chestia asta,
dar ideea e
că nu îmi mai pasă ce cred ei.
Dacă familia nu te acceptă aşa cum eşti,
să se ducă naibii.
Mă ai pe mine,
pe Cami,
chiar şi pe Marcel dacă vrei.
Marcel s-a folosit de mine.
Te-a folosit pentru a lupta împotriva celor care voiau să te ucidă,
te-a şi salvat de acei oameni, deci...
Nu trebuie să ai încredere în el, dar te iubeşte.
P.S.,
şi eu.
Chiar dacă nu mai am magie?
Toată puterea mea era de la celelalte fete ale recoltei.
Nu ştiu ce mai am fără ele.
Nu ar trebui să afli asta?
Eşti vrăjitoare, Davina.
Nu poţi schimba ADN-ul, aşa cum nu pot nici eu,
deci ar trebui să-l accepţi.
Eşti bine?
Da, am nişte vânătăi.
Încă sunt vânătă.
"Vânăt" e un cuvânt comic.
Aduce cu "băutură".
Nu mai avem băutură?
Nu, cred că am băut-o pe toată.
Eşti un prieten bun, Marcel.
Ar trebui să te întinzi.
M-am săturat să fiu singură.
Şi eu.
Nu că nu a meritat,
dar nu se va mai întâmpla.
Şi dacă unul din noi vrea băutură cu mentă?
Klaus are încredere în mine,
iar tu eşti duşmanul lui numărul unu.
Ar crede că l-am trădat.
Nu ar fi bine pentru niciunul din noi.
Marcel,
chiar a meritat.
Da, aşa e.
Ai zis că n-am nimic.
Te-ai înşelat.
Am aceeaşi chestie pe care am avut-o când am reconstruit oraşul de la zero.
Totul de câştigat, nimic de pierdut.
Fac progrese, alianţe, nu în ultimul rând cu Davina,
şi nu mă las până nu te includ şi pe tine.
În plus, să fim sinceri, T.,
eu sunt tot ce mai ai.
Îi ştiu pe aceşti vampiri, nu au plecat doar din complex.
Au plecat din New Orleans.
Deci noi împotriva lumii?
Vom avea un al treilea, un al patrulea
şi apoi vom avea o armată.
Toate schimbările încep cu un plan.
NEW ORLEANS TRATAT DE PACE
Al cărui succes depinde de mai multe aspecte.
Puterea angajamentului.
Pasiune pentru cauză.
- În cinstea lui Hayley! - Pentru Hayley!
Disponibilitatea de a o lua pe alt drum.
Determinarea de a depăşi obstacolele.
Şi, în unele cazuri, realizarea de alianţe nenaturale.
Ai făcut o înţelegere cu Klaus Mikaelson?
Mai bine mă transform la fiecare lună plină.
Dacă Klaus are dreptate, magia ar putea nu doar să oprească transformarea.
În sfârşit, am putea controla ceea ce suntem.
Am putea folosi toată forţa, toată viteza,
puterea brută a vârcolacului.
Muşcătura noastră ar fi letală pentru vampiri tot timpul.
Oamenii care ne vânează, vrăjitoarele care ne blestemă,
vampirii care ne urăsc, nu vom mai fi doar egalii lor.
Le vom fi superiori.
- Semnează. - De ce?
Ai făcut deja acest lucru în numele nostru.
Frate, nu sunt prost.
Mi-e clar că nu eşti neinteresat, cum vrei să cred.
Semnează, te rog.
Dacă nu este pace între noi,
atunci cum te poţi aştepta ca alţii să facă asta?
Bine.
Dacă asta te va face fericit.
Dar te asigur, locuitorii oraşului nu vor fi de acord cu acest contract.
Atunci eşti liber să pariezi împotriva mea.
Vei pierde.
Vom vedea.
Subtitrare: Retail
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania