În episoadele anterioare din "Originalii"...
Chiar acum, oameni ca mine
sunt ucişi, fix când a venit
în oraş vechia ta cunoştiinţă.
El este primul om pe care l-ai transformat în vampir.
El este primul din linia ta de descendenţă.
Spui că te afli în război
cu cei din linia mea de descendenţă.
Să presupun că Lordul Tristan de Martel
a revenit la vechile obiceiuri?
Nu e o simplă ceartă, Elijah.
Suntem la un pas de război.
Tristan ştie că dacă îl ucide pe Klaus,
îşi va elimina toţi duşmanii.
Dacă profeţia se va îndeplini.
Cu toţii veţi cădea...unul de mâna unui prieten,
unul de mâna unui duşman, iar unul de mâna unui membru al familiei.
Lady Aurora, este splendidă.
Voi ajunge curând în New Orleans.
Nu începe petrecerea fără mine.
1002 dHr.
N-am intenţionat să mă fac cunoscut ţie.
N-am vrut să mă deschid în faţa ta.
Pentru asta n-ar fi trebuit să te sărut.
Nu prima dată.
Cu siguranţă nici a doua oară.
În tine luceşte o lumină aşa puternică,
că mă face să mă simt ce-aş fi dorit a fi.
Şi mă face să uit ceea ce sunt.
Sunt înlănţuit de o foame aparte
şi am condamnat un altul la aceeaşi soartă.
Ai văzut ce facem noi.
Vânăm. Ne hrănim. Ucidem.
Dar n-aş putea să-ţi spun exact ce sunt.
Familia mea e prima aşa.
Nu există un nume pentru asta.
Dar pot şi eu să doresc.
Cu ardoare.
Şi pot să iubesc,
aşa cum te iubesc pe tine.
A fost cea mai frumoasă scrisoare pe care o primisem vreodată.
Şi chiar l-am iubit.
Din toată inima.
Dar în cele din urmă, dragostea noastră, precum scrisoarea, s-a năruit.
Livrează asta, bine? Împreună cu... instrucţiunile mele speciale.
Primul meu descendent vrea să te omoare pe tine, al tău, pe mine.
Te face să regreţi că ai transformat vreodată pe cineva.
Diviziunea muncii e foarte clară. Ei sunt doi, doi suntem...
Şi noi.
"Trandafirii-s roşii, levănţica, albastră.
Găseşte-mă înainte să te găsesc eu."
Parcă era o poetă mai pricepută.
N-aş spune că gestul e lipsit de poezie.
Vrea să o găsim. Haide!
Eşti aşa nerăbdător, Niklaus?
În urmă cu 1000 de ani i-ai rostit numele ultima oară,
când ai zis să nu-l mai pronunţ vreodată de faţă cu tine.
Ar trebui să aştept în timp ce ea îşi lasă cărţile de vizită pe-aici?
Trebuie să afli ceva.
Când mama a pus stăpânire pe mintea mea
şi a eliberat monstruozităţile care pândeau în spatele Uşii Roşii,
am văzut ceva.
Aurora era acolo.
Dacă vrei să-mi zici un secret vechi de 1000 de ani care ne va dezbina
după ce abia ne-am împăcat, atunci te iert, frate.
N-ai fi putut face nimic în care să fie implicată
mai grav decât ce mi-a făcut ea mie.
- Te rog, nu ignora asta... - Orice-ar fi, poate să mai aştepte.
Avem probleme actuale de care să mă ocup.
Dacă te face să te simţi mai bine, o vom ucide pe Aurora împreună.
Aşa, niciunul dintre noi nu va trebui să-i mai facă jocurile.
Un criminal în serie se află încă în libertate,
iar reacţia este organizarea unui festival cu tema criminali în serie?
Festivalul de Jazz Axeman e important.
Nimeni nu va lipsi de la festival de frica unui amărât
de criminal în serie încă liber.
Referitor la criminali, Axeman e cel mai bun care a existat aici.
Era anul 1919,
şi după ce a terorizat oraşul luni întregi cu un topor,
trimite un răvaş ziarului The Times Picayune.
Pretinde a fi un demon.
Le scrie că va omorî mii de oameni în noaptea următoare.
Va anula planul doar dacă în fiecare casă din oraş
se va da o petrecere şi se va auzi muzică jazz.
În toate casele s-a auzit jazz. Nimeni n-a murit.
Unii oameni cred că a fost vampir. De fapt, era vrăjitor.
Cum ştii asta?
Era un vrăjitor! A ales Sărbătoarea Darurilor.
E ziua în care fiecare vrăjitor face un dar oraşului
în speranţa că oraşul îi va da unul înapoi.
Deci ideea de cadou a lui Axeman a fost să nu omoare pe nimeni pentru o zi.
Şi în schimb, uite, oraşul i-a organizat cea mai tare petrecere de până acum.
Stai. Vrei să zici că în timp ce băieţii din frăţii sărbătoresc un ucigaş cu topor,
vrăjitoarele au propria versiune a Crăciunului?
Ceea ce le face ţinte uşoare pentru oricine ar fi criminalul.
Încă mai crezi că vampirul playboy e cea mai bună pistă?
Intuiţia îmi spune că e implicat cumva.
Şi înseamnă că dacă ucide iar, e vina mea
fiindcă l-am convins pe Klaus să nu-l omoare. Trebuie urmărit.
Ia te uită!
Vorbind de lup.
Frate, ea ar putea fi oriunde.
Cum intenţionezi mai exact să dai de ea?
Va lăsa un semn. La urma urmei, ăsta-i jocul ei preferat.
Ei, asta a fost distractiv.
Încântător. Delirant.
Delicios de distractiv.
Şi totuşi... Pari să vrei mai mult de-atât.
Mi-e teamă că nu te-am satisfăcut.
Temerile tale sunt absurde.
Nu-s fragilă, să ştii.
Nu trebuie să fii aşa blând cu mine.
Nu vreau să te rănesc.
Atunci fă-mă să fiu ca tine. Fă-mi mie ce i-ai făcut lui Lucien.
Nu ştii ce-mi ceri.
Aşa n-ar mai trebui să ne ascundem dragostea.
Nici de tata, nici de fratele meu, de nimeni.
Dacă aş fi ca tine, nu aş mai datora nimic nimănui
şi am putea fi împreună cu adevărat, fără limite.
Tu eşti perfectă... exact aşa cum eşti.
Uite, de exemplu, acest păr atât de lung şi de frumos.
Spune-mi cum ai reuşit să prinzi
în cosiţele tale mireasma unei zile de vară?
Semnul ăsta de care vorbeşti...
Eu nu văd nimic, frate.
Ştiam că mă vei găsi.
Bună, iubirea mea.
Ce să aleg: portocalie sau purpurie?
Chiar ne-ai chemat ca să facem pe experţii în modă?
Bine, ştiu că ăsta e uleiul sacru, dar putem să nu facem asta chiar acum?
Mulţumesc.
Îmi pare rău. Mulţumesc că aţi venit.
De parcă am fi avut de ales, Davina. Ori facem cum spui tu,
ori stingi lumânarea aia a ta
şi ne transformi înapoi în lupi. Deci suntem practic sclavii tăi.
Haide, Hayley! Asta-i înţelegerea făcută.
Hai să vedem ce-are de spus.
Ce vrei?
E primul festival de regentă.
Eu reprezint oraşul, deci sabaturile îmi aduc mie omagii,
iar eu organizez o serată.
Am nevoie ca toţi să mă respecte, dar e primul eveniment public de când...
De când am omorât vrăjitoarele din Districtul Nouă?
Am un presentiment că nu va ieşi prea bine.
Mai ales că Van Nguyen mă învinovăţeşte pentru ce-a păţit mama lui.
A jurat să se răzbune pe mine.
De fapt, mi-a zis că mă va şterge de pe faţa pământului.
Cine vorbeşte aşa?
Deci vrei să fim gărzile tale de corp?
Uite, ştiu că nu sunteţi tocmai încântaţi de relaţia noastră,
dar dacă mor, va dispărea şi magia acelei lumânări.
Şi nimic nu vă mai opri să vă transformaţi înapoi în lupi.
Ei bine, rămâi tu cu Davina? Eu mă voi duce să iau pulsul mulţimii.
Te ţin eu în viaţă.
Dacă porţi eşarfa aia portocalie oribilă, îţi vei dori să nu te fi salvat.
O mie de ani.
Oare chiar au trecut atâţia ani?
Când mă uit la tine acum, mă simt ca odinioară.
Dacă odinioară ar fi fost apocalipsa.
Faptul că m-ai lăsat a fost ca sfârşitul lumii?
Că te-am lăsat în viaţă.
Văd că Elijah nu e cu tine.
- A ezitat să vină cu tine? - Din contră,
mă tot sună de când l-am lăsat în urmă ca să vin să te găsesc.
Şi bate câmpii despre un secret foarte vechi.
Şi despre posibilitatea de a-ţi folosi capul drept taburet.
Sunt sigură că ar prefera taburetul
decât să dezvălui eu acel mic secret.
Lasă-mă să ghicesc!
Între momentele când stăteai cu mine
şi cele când fugeai în braţele fratelui tău,
te-ai culcat cu fratele meu.
Acuzaţiile tale sunt atât de banale.
Adevărul e că nu am fost cu fratele tău.
Cel puţin nu aşa cum crezi tu c-am fost.
De ce ai venit aici, Aurora?
Vrăjitoarele de aici
sărbătoresc Fęte de Cadeau.
Sărbătoarea Darurilor.
Mi-a adus aminte de acel dar foarte intim pe care ni l-am dat unul altuia odinioară.
Mereu am crezut că ziua de naştere este un eveniment ce merită sărbătorit.
Cu toate astea, îmi doresc să nu mă fi născut.
Ce te supără atât de tare?
Aurora, ce e? Spune-mi.
Ziua mea de naştere nu-i motiv de bucurie.
Mama a murit la naştere.
Astfel, prima mea faptă pe pământ a fost să o ucid pe cea care mi-a dat viaţă.
Ceea ce mă face să fiu blestemată şi defectă.
O monstruozitate. Eu...
Te consideri blestemată.
Ei bine, nu eşti singura.
Am făcut ceva ce n-am mai spus nimănui.
Îi va frânge inima lui Rebekah.
Kol s-ar înfuria, Finn m-ar dezmoşteni. Iar Elijah...
nu m-ar ierta niciodată.
Mi-am omorât mama.
Nu la naştere, ci într-un acces de furie.
Mi-a dat viaţă de două ori.
O dată ca bastard şi o dată ca această creatură care sunt acum.
Ea m-a împiedicat să devin cine eram destinat să fiu,
iar apoi mi-a întors spatele, fiindu-i ruşine cu mine.
Aşa că am ucis-o
şi am dat vina pe tatăl meu.
Şi de atunci fugim încontinuu.
Până acum.
Până la tine.
Deci vezi tu...
Oricât de defectă crezi că ai fi, nu eşti la fel de defectă ca mine.
Vezi tu, iar cauţi să mă respingi arătându-mi diferenţele dintre noi.
Dar tot ce pot să văd eu este că suntem la fel.
Atunci hai să împărtăşim unul altuia acest dar.
Tu vei şti mereu cea mai mare ruşine a mea...
Şi eu... eu o voi şti pe-a ta.
Şi niciodată nu vom vorbi despre ele cu alte persoane.
Şi niciodată nu vor mai avea vreo putere asupra noastră.
Ţi s-ar părea grosolan să-ţi mai cer un cadou de ziua mea?
Ţie ţi-aş da... orice.
Atunci te rog, Niklaus...
Fă-mă ca tine.
Ai avut 1000 de aniversări de-atunci.
Dacă am uitat să-ţi trimit o felicitare e pentru că te-am uitat.
De asta ai venit? Să-mi reaminteşti?
Sunt aici pentru acelaşi motiv ca Lucien şi Tristan.
Să-mi apăr creatoarea.
Dacă m-ai fi transformat în vampir atunci, după cum te rugasem,
aş fi venit să te protejez pe tine.
Dar din moment ce n-ai făcut-o, trebuie să ştiu:
unde naiba este Rebekah?
Elijah. Nu ştiam că avem o întâlnire programată astăzi.
Nu avem. Din păcate, asistenta ta a refuzat să mă ajute.
Despre ce ai vrea să vorbim?
Evenimentele recente sugerează că n-ai fost prea sincer
despre ce-mi pândeşte familia.
Dacă eşti în pericol, şi eu sunt.
Mincinos mic şi obraznic.
Sunt sigur că nu ştiu despre ce vorbeşti.
Eu sunt destul de sigur că ştii,
ştii exact despre ce vorbesc, Tristan.
Îţi pot auzi inima cum bate cu viteză.
Vezi tu, chiar în momentul ăsta, presupun că Niklaus e cu... sora ta.
Nu trebuie să-ţi spun eu ce combinaţie volatilă formează cei doi.
Şi tu crezi că o ascund?
Oriunde mergi, Aurora vine după tine.
Adevărat. În zilele ei bune.
Acum câţiva ani, Rory a intrat în una din perioadele ei negre.
A durat mult şi încă n-a trecut complet. M-am asigurat că va fi bine îngrijită.
Nu-mi pasă. Unde e?
Chiar îţi e atât de teamă de ce ar putea sora mea să-i spună fratelui tău?
Sora ta are obiceiul de a stârni nenorociri.
Nu te pot contrazice.
Întâmplarea face să nu ştiu pe unde e.
Dar ştiu că nu poate fi aici. Sunt prima persoană la care ar veni.
N-aş fi aşa sigur de asta.
Crezi că într-o sută de ani îi vor organiza lui o petrecere?
Festivalul de Blues Smiley Face Carver?
Ei bine, tuturor le place un criminal carismatic.
Noi ştim asta mai bine decât majoritatea.
Poftim?
Tu şi Klaus, eu şi fosta mea soţie psihopată.
De ce crezi că nu mai practic magia?
Ceva din mine era atras de întunericul din Eva.
Şi mereu voi fi atent la acea parte din mine.
Nu! Ce s-a întâmplat?
Nu. Se ţine după noi.
Cami?
Cami. Mă bucur să te văd.
Muream să te prind câteva clipe singură.
Ştii că detectivi adevăraţi au declarat că nu mai sunt suspect, nu?
Şi totuşi mă urmăreşti.
De ce faci asta?
E treaba mea să citesc oamenii. Şi nu eşti aşa greu de citit.
Cu asta nu sunt de-acord.
În schimb putem cădea de acord că acest raport delicat dintre noi
trebuie să se încheie cumva.
Deci...
Cum îi punem capăt?
Dacă mă răneşti,
ştiu o anumită persoană care nu va reacţiona prea bine.
Da.
Crezi că dacă îl cunoşti pe Klaus,
mă cunoşti şi pe mine?
Ei bine, nu mă cunoşti.
Habar n-ai de ce sunt capabil.
Dar eşti pe cale să afli.
Nu!
Ai venit până aici ca să o protejezi pe Rebekah?
Ai cam pierdut timpul, sincer.
Creatoarea ta s-a mutat într-un loc mai înverzit.
Soarta mea e legată de a ei. Ar trebui să mi se permită să o protejez.
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru Rebekah.
În plus, nu cred că ar face aceeaşi greşeală de două ori.
Greşeala fiind...
Că a avut încredere în tine.
Fată proastă! De ce ţi-ai face una ca asta?
E vina lui Tristan. Mi-a interzis să-l mai văd pe Niklaus.
Tot ce aveam în mine urla de durere. A trebuit să mă eliberez.
Luându-ţi viaţa?
Aurora, durerea asta va trece.
Tu nu înţelegi. Propria mea minte e un demon care mă bântuie.
Mă torturează şi mă hăituieşte.
Dar tu nu ai asemenea poveri.
Nici tu, nici familia ta.
Nu sunteţi niciodată bolnavi.
Şi dacă sunteţi răniţi...
Vă vindecaţi.
Ca Lucien, după ce Niklaus i-a dat să bea sângele lui.
Avem propriile motive de chin, Aurora.
Pe care nu i le doresc nimănui.
Chinul vostru pricinuit de foamete şi sânge nu mă sperie.
Niklaus mi-a zis că nu s-a simţit mai viu ca în clipa transformării.
Şi noi îţi părem ţie vii?
Ascunşi pe moşia familiei tale,
pretinzând că aparţinem unei clase sociale din care nu facem parte?
Suntem blestemaţi
Poate. Dar blestemul vostru nici nu se compară cu al meu.
Te rog, pleacă!
Vreau să dorm.
Fată dulce.
Sora ta mirosea a fructe de pădure.
Era o mireasmă ameţitoare.
Iar noaptea mirosea a levănţică.
Puteam să văd grădina de-acolo de sus.
Ultima mea amintire de când eram om e acel miros,
care m-a însoţit până jos.
Încă o capră. Minunat.
Aş vrea să-i mulţumesc sabatului Gentilly
pentru cadoul generos cu ocazia Sărbătorii Darurilor.
Iertaţi-mă. Am nevoie de un minut.
- Ce? Ce se întâmplă? - Ce-a făcut?
Nu prea-ţi plac caprele?
Ador caprele.
Dar ştii câte a trebuit să sacrific până acum?
Măcar o dată de-aş primi un cupon cadou.
Adică, înţeleg că aşa e tradiţia, dar nu mă reprezintă.
Ştii ce urăsc cel mai mult?
- Eşarfa aia care te strânge de gât? - Eşarfa asta.
O port doar pentru că şi Josephine purta una.
Şi m-am gândit că dacă aş semăna mai mult cu ea, poate...
Poate ar ajunge să mă respecte.
Uite. Ţie-ţi trebuie mai mult decât mie.
Ştii, Davina, mie...
Nu prea mi-a plăcut ce m-ai pus să le fac celor din sabatul Versailles.
Dar probabil nici ţie nu prea ţi-a plăcut.
De aceea fugi de asta şi te prefaci că eşti aşa cum nu eşti de fapt.
Aşa cum crezi tu că ar vrea ei să fii.
Ştii ce am învăţat?
Nimeni nu te va respecta până nu le vei arăta cum eşti de fapt.
Aşa că, dacă vei purta eşarfe de bătrânele,
vei primi capre, ca o bătrânică.
Pe asta te bazezi? O presimţire?
Nu lucrez cu presimţiri.
Îl ştiu pe Tristan de 1000 de ani. Nu se sperie aşa uşor.
Dar am auzit inima lingăului, bătea să-i sară din piept
când l-am acuzat că mai lucrează cu cineva.
Ciudat e că n-a tresărit când i-am zis de Aurora.
Poate spune adevărul în privinţa lor.
Dar s-ar putea să ascundă totuşi ceva. Şi ai nevoie să te-ajut să afli ce anume.
Ar fi minunat, Marcellus.
Dacă tot eşti membru nou în organizaţia Strix.
M-am alăturat lor doar pentru că vreau să ştiu ce caută în oraşul meu.
Nu-mi stric acoperirea pe motiv că ai auzit cum bătea inima tipului.
Ei bine...
Spre norocul tău, am nişte conexiuni în oraş, cum nici nu-ţi imaginezi.
Îmi voi pune oamenii să-l urmărească.
Să vedem ce descoperă.
Poţi mereu să prinzi o insectă cu mireasma unei flori.
Dar mirosul de sânge e cel care atrage un carnivor.
Şi ce anume atrage un şarpe?
Cât de mult mă deteşti!
Eşti atât de sigur că am venit să-ţi fac rău.
Dar din ce mi-aduc aminte, ne-am făcut mult rău unul altuia.
Şi dacă nu greşesc, ne-a cam plăcut amândurora, nu-i aşa?
Ce-ai făcut?
Am devenit egalul tău.
- Nu! - Da.
Acum nu vom mai fi niciodată singuri.
Îţi mai aduci aminte cum te-ai simţit acea primă oară?
Când ai fost cu cineva la fel de puternic,
la fel de chinuit şi de blestemat...
ca tine?
Da.
Uită-te în ochii mei
şi spune-mi că nu te-ai gândit la ce-am avut noi
în fiecare zi în ultima mie de ani.
Vrei să ştii de ce-am venit?
Deoarece după 1000 de ani în care am încercat să-ţi uit atingerile,
mirosul,
gustul buzelor...
Am venit pentru tine.
Pentru asta.
- Nu aş fi putut să fac nimic. - Eu aş fi putut.
Aş fi putut. Lucien e ucigaşul, nu?
Adică mai există vreo îndoială?
Şi după cum am zis de la început, poliţiştii nu pot învinge un vampir.
Trebuie să ne folosim de altceva. De ceva ca mine.
Dacă ţi-aş spune că există o metodă de a folosi magia, fără a o face de fapt?
Ce noapte palpitantă, O'Connell.
Am luat-o în direcţia greşită.
Ai cotit pe o stradă şi s-a întâmplat să găseşti
o victimă din cazul de crimă pe care-l anchetezi independent?
Vince, erai şi tu acolo?
Când am ajuns eu, ea încerca să-l salveze pe tip. Era prea târziu. Atât.
Deci ai găsit-o după ce rămăsese singură cu victima? Corect?
Mă acuzi pe mine cumva?
Tot ce ştiu e că până acum, te sunam să vii la locul faptei.
Acum iată-te aici, făcând parte din unul.
În numele celor pe care i-am pierdut. Le vom face dreptate!
Hei!
Cam în vârstă să te joci cu păpuşi.
Ai de gând să mă omori? Aşa cum oamenii tăi au omorât-o pe mama?
Haide!
Puteam fi protagoniştii celei mai măreţe poveşti de dragoste.
Poate ai uitat de ce nu s-a întâmplat asta.
Îmi aduc aminte foarte bine.
În noaptea în care ai plecat fără mine, nici măcar n-ai mai privit înapoi.
Ştiam că se va ajunge la asta.
Fie vina lui Kol sau a ta,
sau a celor creaţi de tine şi de Rebekah.
- Ce este? - S-a dus vorba.
Sătenii vorbesc de bestii care se hrănesc cu sânge.
- Dacă imbecilii ăştia de la ţară ştiu... - Va veni tata.
Trebuie să fugim.
Să fug cu tine?
Să-mi las fratele? Casa?
Lumea e mai mare decât casa asta. Lasă-mă să-ţi arăt!
Cum? Ascunzându-ne, fugind de tatăl tău sălbatic?
Mereu pe fugă, trăind precum câinii. Nu prea cred.
Fratele tău te-a îndepărtat de mine.
Nu. Eu mă îndepărtez de tine pentru că nu te iubesc.
Credeam că te iubesc.
Dar e de parcă te-aş vedea pentru prima dată cu claritate,
şi-mi pare că eşti o creatură nemiloasă, mizerabilă.
Jalnică, sincer.
Şi nedemnă de dragostea cuiva, cu atât mai puţin a mea.
Nu crezi asta cu adevărat.
La urma urmei, propria ta mamă s-a întors împotriva ta.
Dacă cea care ţi-a dat viaţă a ajuns să te deteste,
iar apoi a murit de mâna ta,
ce speranţă să mai am eu?
Îmi frângi inima.
Şi mi-ai jurat că nu vei vorbi niciodată despre asta.
Nu-ţi datorez nimic.
Nu suntem la fel.
Şi n-aş putea niciodată să te iubesc.
Ştii, ar trebui să te consideri norocoasă.
În 1000 de ani, nicio persoană care mi-a vorbit aşa n-a supravieţuit.
Da, am fost surprinzător de nemiloasă, nu-i aşa?
Unii ar spune că nici nu mă caracteriza o asemenea cruzime.
Ce vrei să spui?
Nu eu am creat cumplitul nostru chin.
Înainte să vii să-mi ceri să fugim împreună,
m-am întâlnit cu fratele tău.
- Unde pleci? - Vine tata. Trebuie să plecăm.
- Păi atunci vin şi eu cu voi. - Nu!
Blestemul este al nostru şi doar al nostru.
- Dar sunt ca voi acum. - Nu eşti sânge din sângele nostru.
Ce legătură are sângele?
Tot zici de legătura sacră de familie,
dar ştiu lucruri despre el pe care nu le vei afla.
Chiar şi cea mai mare povară a sufletului său.
Ce-ai zis?
I-am zis că nu te voi trăda.
Că dragostea adevărată depăşeşte legăturile de sânge, n-a vrut să asculte.
A avut doar o întrebare.
Ce ai putea tu să ştii despre fratele meu, iar eu nu?
Ce ţi-a spus mai exact fratele meu?
Vorbeşte!
Aşa că i-ai spus.
Nu puteam să mă opresc din vorbit.
Cuvinte pe care jurasem că nu le voi mai spune nimănui.
Despre cum ţi-ai ucis mama şi ai dat vina pe tatăl tău.
Şi cum a trebuit să-i minţi pe toţi ca să fugă cu tine.
El a ucis-o pe mama? Niklaus...
De ce ţi-am spus? Am jurat să-i păstrez secretul.
Deci m-a minţit.
Ne-a minţit pe toţi.
Şi totuşi, eu îl iubesc în ciuda a tot ce-a făcut.
Nu-ţi merită iubirea.
Acum ascultă-mă!
Îl vei vedea acum doar ca pe mizerabilul, mincinosul monstru care este de fapt.
Îl văd ca pe un monstru, aşa cum este de fapt.
Când ai venit după mine, la câteva minute mai târziu,
implorându-mă să merg cu tine,
nu puteam să spun da.
Fusesem constrânsă să spun altceva.
Cred că a fost prima oară când a folosit abilitatea de a constrânge.
Şi când şi-a dat seama ce-a făcut, nu a vrut să anuleze efectul.
Deci ăsta era.
Secretul lui Elijah.
Da.
L-ai făcut să rămână fără o mamă,
iar aceasta a fost răzbunarea lui.
Deja mi-ai luat totul, aşa că dă-i drumul. Omoară-mă!
Termină odată.
Ai încercat să asasinezi o regentă. Legea zice că trebuie să fii spânzurat.
Asasinat? La asta te gândeşti tu prima oară?
Ştii măcar ce foloseam ca să te atac?
Cu asta nu m-ar fi ucis.
E o figurină a adevărului.
O înjunghii în inimă şi victima va recunoaşte cel mai întunecat secret.
Voiai să recunosc ce i-am făcut mamei tale,
ca să mă urască toţi.
Deşi aş prefera să mori, cel puţin aşa s-ar face dreptate.
Uite, ea m-a atacat pe mine.
Voia o răscoală. Dacă se întâmplă asta, ce urmează?
Război pentru stabilirea regentei?
Câţi oameni vor mai muri atunci?
Deci crezi că sabaturile o duc mai bine cu tine.
Aşa cred.
Am văzut cum se făceau lucrurile înainte.
Am făcut şi eu lucruri ca înainte. Nu funcţionează.
Şi dacă nu vrei pace, bine, poţi să pleci. Eşti liber.
Dar eu te rog să stai!
Putem lucra împreună. Putem schimba lucrurile.
Niklaus, ai putea, te rog, să mă suni înapoi?
Spune-mi, Marcellus.
Da, avem o problemă.
Cineva l-a urmărit pe Tristan toată ziua.
L-a urmărit până a ajuns la localul numit Candide Royale.
Intră. Apoi nu mai iese.
E clar că foloseşte acel loc ca să ajungă în altă parte.
Cum şi unde?
Clădirea are coridoare secrete care duc în spate.
Contrabandiştii le foloseau în anii '20
ca să ducă băutura într-un loc secret de pe Dauphine.
Şi ghiceşte cine a cumpărat depozitul de care-ţi spun.
Kingmaker Land Development, proprietatea unui anumit Lucien Castle.
Asta cu siguranţă nu-i doar o coincidenţă.
Ori negociază un soi de armistiţiu...
Ori au lucrat împreună în tot acest timp.
Ai avut 1000 de ani la dispoziţie să spui despre trădarea lui Elijah. De ce acum?
Până acum n-a existat o vrăjitoare profet care să ne prezică pieirea.
- Ce ştii despre ea? - Ştiu că am ucis-o.
Fratele meu mi-a zis despre profeţie, dar...
Trebuia să o văd cu ochii mei.
Şi ce mi-a arătat?
Clanul Mikaelson distrus.
Inclusiv creatoarea mea. Şi am crezut-o.
Dar jucăria periculoasă trebuie eliminată din mâini primejdioase, deci am otrăvit-o.
Şi voi schimba viitorul pe care l-a prezis ea.
Făcându-mă să mă ridic împotriva singurului meu frate.
Profeţia spune că veţi muri câte unul, de mâna unui prieten,
a unui duşman şi a unui membru de familie.
Te-ai gândit cine ar putea fi membrul de familie?
Pentru că ar putea fi chiar cel mai apropiat ţie.
O Zi a Vrăjitoarelor fericită sau... ce-o fi asta.
Hayley, am vrut să-ţi mulţumesc.
Pentru ce? Sfatul gratuit în privinţa modei?
Aveai dreptate.
De când am devenit regentă, am încercat să controlez totul şi pe toată lumea.
Dar eu nu sunt aşa.
Nu vreau să mai fiu aşa.
Le-am cerut strămoşilor să-mi dea vraja care va anula blestemul tău.
E Sărbătoarea Darurilor...
şi au fost de-acord.
Să te păstrez în calitate de sclavă ar fi ceva mai potrivit generaţiei vechi.
Aş prefera să-mi fii prietenă.
Ştii că multe din astea provin de la vrăjitoarele din Tremé?
Eu de unde să ştiu? Am moştenit totul de la unchiul meu.
Nici nu vrei să ştii ce fac lucrurile astea, Camille.
- De ce nu mi le-ai arătat până acum? - O, da.
"Hei, Vincent, vrei să vezi colecţia mea înfiorătoare
de obiecte ale magiei negre?"
Asta nu-i o glumă. Da?
Ajunse pe mâinile cui nu trebuie, pot distruge oraşul.
Defineşte "mâinile cui nu trebuie". Fiindcă le confisc.
În numele poliţiei din New Orleans. Dovezi.
Detectiv Kinney. Cum ai...
Chiar crezi că mi-a fost greu să găsesc locul ăsta?
Mandatul l-am luat uşor.
I-am zis judecătorului despre tine. Geamănul a fost criminal în masă.
Unchiul mort pare muşamalizare.
Iar probele de la locul faptei de astăzi, să vezi ce nebunie.
Doar amprentele tale pe victimă.
Combină asta cu orice naiba se află aici, avem motive întemeiate de suspiciune.
Cami O'Connell...
- Nu. - ...eşti arestată.
Ţi-am dat de gândit.
Te las să analizezi.
Du-te la Elijah.
Întreabă-l chiar tu.
Cred că ştii deja ce vei afla.
Şi după ce faci asta, vino şi găseşte-mă.
Să vezi cine e cu adevărat de partea ta.
Ţi-a zis.
Ce potriveală: să-ţi povestească vechiul abuz
exact acum, când ar trebui să fim uniţi împotriva duşmanilor noştri.
Îmi vorbeşti de duşmani,
când cel mai mare trădător din viaţa mea e chiar aici.
Ce i-ai făcut Aurorei, mie...
Mi-ai schimbat destinul!
Te-am protejat. Am protejat familia!
Aurora era sora unui nebun.
Un nebun foarte puternic, că veni vorba.
Tata era pe urmele noastre. Ce ar fi trebuit să fac, Niklaus?
Şi în ciuda tuturor faptelor tale infame,
doar eu ţi-am fost mereu alături.
Şi de ce, mă rog?
Vinovăţie.
Ştiai că trădarea pe care ai ţinut-o ascunsă
e cea care m-a făcut să devin aşa!
Toate aceste reproşuri!
Te uiţi vreodată la tine?
Te-am cărat în spate secole întregi, Niklaus.
De ajuns.
Vrei să ne luptăm?
Aşa să fie.
Subtitrare: Retail