În episoadele anterioare din "Originalii"...
Dacă profeţia se va îndeplini,
cu toţii veţi decădea...
Unul de mâna unui prieten, unul de mâna unui duşman,
iar unul de mâna unui membru al familiei.
După ce mă vei îngropa, partea din profeţie legată de familie,
se va fi terminat.
Elijah, fă-o!
Cineva preia conducerea,
vrăjitorul în al cărui trup s-a aflat cândva Finn Mikaelson.
L-au luat, au luat Serratura.
Arma folosită pentru a-i distruge pe Klaus şi Elijah?
Mă întâlneam cu o vrăjitoare.
Speram că mă va putea ajuta să o distrug.
Nu o putem distruge decât folosind-o.
Chiar o iubeşti?
Am pierdut şirul momentelor în care mi-ai fost alături.
Nu. Nu!
Cred că eşti mult mai afectat de lumea asta decât vrei să recunoşti.
Vrei mai degrabă să o controlezi decât să o laşi să te controleze.
Aspectele inevitabile, implacabile ale vieţii te neliniştesc.
Nu!
Unii ar spune că moartea e inevitabilă şi iată-mă totuşi aici,
în vârstă de o mie de ani, sorbind un whisky minunat învechit
cu o muză seducătoare în faţa mea.
Sunt un monument de sănătate şi vitalitate.
Stăpân al propriului destin, învingătorul morţii.
Vezi tu, exact asta am spus.
Spui vorbe vagi, nesincere despre moarte, ca şi cum nu înseamnă nimic pentru tine.
Dar înseamnă. Dacă nu propria ta moarte, atunci moartea altora.
Deci sub parodia diabolică şi inteligenţa seducătoare,
Klaus Mikaelson poartă povara
unei traume adânc înrădăcinate legată de moarte?
Să îţi spun ce ştiu despre moarte, Camille.
Moartea dansează tăcută în umbra tuturor.
Şi nu-i pasă de nimic. Deci...
De ce ne-ar păsa nouă de ea?
Dar ţie îţi pasă.
De ce te-ai înconjura de nemuritori dacă nu pentru a evita agonia morţii?
Nu eşti de acord. Bine.
Sper că va dura mult până a-mi da dreptate.
Klaus?
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Aurora.
În clipa când te va privi cum mă privea pe mine,
în momentul în care ştii că te iubeşte,
vei face ceva pentru mine.
Vei bea acest sânge al meu,
şi apoi îţi vei tăia singură gâtul şi vei sângera în tăcere.
Vei dori să urli.
Dar nu vei scoate niciun sunet.
Ea mi-a făcut asta.
Am murit.
Sunt moartă.
Nu vei rămâne moartă.
Va plăti pentru faptele ei. Îţi jur!
Ce se întâmplă cu mine?
Eşti în tranziţie.
Va trebui să te hrăneşti cu sânge în curând,
sau vei muri din nou, de data asta de tot.
Cum se simte?
Tocmai s-a trezit din morţi.
De îndată ce se hrăneşte, se va simţi mai bine.
Între timp, trebuie să răspundem acestor atacuri.
Răzbunarea noastră trebuie să fie rapidă şi brutală.
De acord. După ce Serratura va fi recuperată.
Şi medalionul Freyei lipseşte.
Şi cu el, esenţa magică a lui Finn?
Lasă-l pierdut pe imbecil!
Sarcina noastră azi e să-i terminăm pe de Martel.
Nu, frate, gândeşte-te.
Să activeze arma, lui Tristan îi trebuie cea mai puternică vrăjitoare.
Un regent.
Vincent! Care a fost odată posedat de Finn.
Nu. Rămâi aici.
Va avea nevoie de tine, frate.
Sper că nu va dura mult, sunt contra cronometru.
Dacă vrei să-ţi activez Serratura cea rea,
trebuie să stai deoparte.
Sau îi pot ordona vrăjitoarei mele să-l pună pe Finn înapoi în trupul tău,
să termine el treaba.
Sunt sigur că va fi chiar bucuros să contribuie la căderea fratelui lui.
- Fac asta dacă îmi dai medalionul. - Desigur. Asta a fost înţelegerea.
Ai vrut-o. O ai.
Dă-mi medalionul!
Ţineţi-l aici!
- Nu. - S-ar putea să ne mai fie de folos.
Chiar vrei să enervezi un vrăjitor Tremé?
Dacă face figuri, bagă-l pe amicul meu, Finn, înapoi în trupul lui.
Bine, ai deranjat cuibul vrăjitoarelor.
Care e planul tău acum?
Ai să mori de îngrijorare, Marcel. Restul planului e deja în desfăşurare.
Tot cred că trebuia să luăm jocul de darts.
Şi calendarul cu fete? Unele lucruri mai bine rămân în urmă, Jack.
În plus, te-am lăsat să-ţi iei arcul şi săgeata.
Nu sunt prea sigură pe cine vei vâna în Cartierul Francez.
Hipsteri.
Jack!
Te vei ascunde în pădure? Sau vei veni să lupţi?
Cu plăcere.
Hayley!
Jack!
- Lumina mă omoară! - Te vei adapta.
De ce muzica pare atât de tare?
De ce doare totul atât de rău?
După ce te hrăneşti, simţurile tale fine
vor înceta să-ţi mai provoace durere şi vor fi...
...euforice.
Presupui că am s-o fac?
Să mă hrănesc cu sânge uman?
La ce mă aşteptam? Am ales să stau aici cu voi toţi,
ştiind ce sunteţi.
Ce-am crezut că se va întâmpla?
Asta putea avea un singur sfârşit.
- Merit asta! - Nimeni nu merită asta.
Doar dacă asta au ales. Unii dintre noi nu au de ales.
Trebuie doar să supravieţuim oricărei adversităţi.
Dar pot alege.
Pot alege să nu mă hrănesc.
Eşti o vrăjitoare Obeah, nu? O sectă mai veche, după tot spectacolul tău.
Nu-mi vorbi!
Sunteţi vrăjitoare puternice, orgolioase
şi pe bună dreptate, din câte înţeleg.
Adică nu plecaţi capul în faţa nimănui.
Strămoşii tăi se răsucesc în groapă acum,
văzându-te fugind pe aici, urmând ordinele unui vampir.
Am spus fără vorbe.
Da, te-am auzit.
Vreau doar să ştiu cum este
să fii un trădător ticălos.
Fă-ţi treaba!
Asta e pentru strămoşii tăi.
Fie ca ei să te judece aspru.
Vincent!
Trebuie să vorbim.
Mi-e dor de el.
A vrut doar ca eu să fiu fericită.
Să mă căsătoresc, să am copii.
Cred că stirpea marii familii O'Connell se opreşte aici.
Ştii,
n-am înţeles niciodată
alinarea pe care o găsea în credinţă.
Dar acum, aş vrea să cred în viaţa de după moarte.
Vampirismul e, prin definiţie, o viaţă după moarte.
Care dintre ele, Klaus?
Raiul sau iadul?
Nu ştiu ce să-ţi spun, omule. De-ţi vrei Serratura,
du-te după Tristan, deoarece a luat-o cu el
după ce m-a obligat să o activez.
Atunci dezactiveaz-o.
Nu aş putea nici dacă aş vrea şi ca să ştii,
am terminat cu pretenţiile vampirilor pe ziua de azi.
- Obligă-mă şi vezi ce se-ntâmplă. - Nu vrei să vezi!
Familia mea e în pericol. Eşti vinovat!
Asta e vina ta, omule! Dacă Tristan nu avea medalionul,
n-ar fi avut nicio putere asupra mea.
Cu cât aştepţi mai mult, cu atât mai mult suferi.
Ştii,
cred că e mai bine aşa.
Adică uită-te la mine.
Am să fiu un cadavru seducător, nu-i aşa?
- Perfect pentru sicriu... - Camille!
Vreau să am priveghiul la Rousseau. Vreau să fie glorios.
Bar deschis şi dans.
Şi nimeni nu plânge altfel mă întorc şi îi bântui...
Opreşte-te!
Nu voi mai permite astfel de discuţii.
Trebuie să te hrăneşti.
Am nevoie de tine.
Asta n-are legătură cu tine. Ci cu mine!
Îmi place cine sunt. Am trăit o viaţă în exact aceeaşi stare mintală,
dacă mă transform...
Dacă devin vampir, nu ştiu ce voi fi, nu ştiu cine voi fi...
Eu ştiu.
Ştiu că vei fi o extindere a celei care eşti acum.
Vei fi puternică şi înţelegătoare şi curajoasă...
Nu! Nu mă cunoşti!
Crezi că mă cunoşti, dar nu e aşa.
Există o parte întunecată în oricine, Klaus.
- Dacă a mea va domina? - Nu las.
De-abia îţi poţi controla partea ta întunecată!
Mai bine mor mândră, decât să trăiesc şi să mă urăsc...
Nu! Mai bine o viaţă plină de greşeli decât risipită, putrezind în ţărână!
Nu se va întâmpla. Nu ţie!
Hei.
Nu mă voi hrăni. Bine?
Deci ori poţi respecta asta,
ori ne putem petrece ultimele ore
pe care le mai avem împreună ţipând unul la altul.
Am încercat asta.
Cu cât te zbaţi mai tare, mai mult omag îţi este pompat în vene.
Jack! Piciorul tău.
Eşti bine?
Da. M-au bătut bine.
Cu tot omagul pe care îl am în sânge, nu mă vindec prea bine.
Respiră. Când se iveşte şansa să luptăm, fii gata!
Hayley, ascultă. Nu ştiu dacă eu voi avea acea şansă.
Termină! Vom scăpa de aici, Jack.
Te iubesc.
- Bine? Mereu te-am iubit... - Nu face asta!
Când te-am văzut prima oară, m-am topit.
Tu m-ai topit.
Şi nimic nu a mai fost la fel de atunci.
Vreau doar să ştii că totul a fost real.
Fiecare moment.
Fiecare atingere. Fiecare cuvânt.
Ce încântător!
Sau jalnic, cred că totul e relativ.
Lasă-ne să plecăm sau jur că te voi ucide!
Mă cam îndoiesc.
M-am gândit la acest moment de când m-ai torturat.
Care e cel mai bun mod de a răni un hibrid?
Şi apoi mi-a venit ideea.
Nu!
Freya?
Ce se întâmplă?
Un turist constrâns.
A lăsat asta.
- Cine? - Jackson.
Prin amabilitatea Strixului.
Înăuntru e inima lui Jackson.
Urmează Hayley, dacă nu vii la Coltrane.
Str. Adderly, numărul 268.
Deci dacă nu le facem pe plac, Hayley va fi următoarea.
Jack, îmi pare atât de rău.
N-ar fi trebuit să aduc nimic din astea în viaţa ta.
Am fost atât de egoistă.
Nu am mai întâlnit pe nimeni care să fie...
mereu alături de mine.
Mi-ai arătat cum e să fii iubită.
Dar îi voi face să sufere pentru asta.
Îţi promit!
Îi voi face pe toţi să sufere!
Dă-mi drumul!
Mă tem că nu am timp să fiu delicat.
Ce naiba?
Freya a creat o vrajă de delimitare.
- Klaus... - Plec să salvez mama copilului meu,
şi ca să fac asta, trebuie să am un avantaj net.
Nu pot lupta îngrijorat de tine.
Şi nu voi permite ideea de a te lăsa să mori.
N-ai dreptul să faci asta.
Mă voi întoarce înainte ca tu să mori de foame.
Între timp, dacă durerea devine insuportabilă,
îţi sugerez să încetezi cu prostiile şi să te hrăneşti.
Grupa 0 negativ. Un uşor gust de cupru.
Crede-mă, vei începe să-l iubeşti.
Asta-i ca şi cum m-ai hrăni cu forţa.
Klaus!
Dacă îţi pasă de mine câtuşi de puţin, nu ai face asta!
Nu te voi ierta niciodată!
Va trebui să risc să nu mă mai ierţi niciodată.
Nu mă voi ierta pe mine dacă te las să mori.
Nu!
Doi originali şi două vrăjitoare contra unei armate de ticăloşi.
- Aştept chiar cu nerăbdare asta. - Ţine minte că sunt muritor.
Deşi vreau să plece din oraşul meu, îmi place să respir.
Lasă-mă să mă duc la sabaturi. Pot propune o alianţă.
Vă urăsc, dar dacă explic ce se întâmplă...
- Nu este timp. - Niciodată nu este.
Dar înainte de a sări la luptă, să ţinem minte
că Tristan poate fi chiar duşmanul ce vă duce la pierzanie.
Nu asta e tocmai ce spune profeţia?
Rebekah e fugară. Nu vă voi pierde şi pe voi doi.
Rebekah e în siguranţă.
Frate, poate ar trebui să rămâi.
Şi ce fel de tată aş fi dacă n-aş lupta pentru mama copilului meu?
Nu, n-am nicio intenţie să mă las manipulat
- de Tristan de Martel mai ales. - Intenţia nu are nimic de-a face cu asta.
Atât timp cât Tristan de Martel are Serratura
şi pe mama copilei tale, avantajul e tot al lui.
Atunci ar trebui să îi luăm acel avantaj.
Voi avea nevoie de ceva ce i-a aparţinut surorii lui.
Treci peste el.
Bună sincronizare.
Iubirea mea! Ştiam că ai să mă găseşti.
Bună, Camille!
Ce vrei?
Ai venit să te amuzi?
De fapt, îţi compătimesc situaţia.
Mi-a fost şi mie refuzat dreptul de a muri cu demnitate.
Am început s-o urăsc pe cea ce mi-a furat şansa de a alege.
Deci, dacă ai decis să mori, aşa să fie!
Mulţumesc!
În atare situaţie, e cel mai fin gest pe care l-a făcut cineva pentru mine azi.
Fiindcă te pregăteşti pentru ce va urma, ţi-aş oferi o altă variantă.
Te poţi înfometa,
singură...
Sau poţi risca ce a mai rămas din viaţa ta, ca să mă ajuţi.
Dacă-i atingi un fir de păr...
Mă voi strădui să-mi potolesc fratele, Tristan,
dar amândoi ştim că poate fi imposibil de sălbatic
atunci când vrea.
Spune condiţiile.
Ne întâlnim pe docul lui Patrick, la depozit.
V-o dăm pe Aurora pentru Hayley şi Serratura.
Tristan, m-aş grăbi în locul tău, dacă nu vrei desigur,
ca Niklaus să eviscereze sărmana fată.
Du-te şi adu potaia aia mizerabilă.
Dublează doza de omag. Asigură-te că suferă.
Stai aşa. Poate ar trebui să ne gândim mai bine, nu?
Deja am făcut-o. Familia Mikaelson vrea un troc,
aşa că le voi da exact ce vor.
Şi când ştiu că Aurora e în siguranţă, voi ordona Strixului să atace în masă.
Înainte ca noaptea să se termine,
îi vom izola pentru eternitate.
Crezi că va funcţiona?
Eşti regentul acestui oraş, plin de puterea strămoşilor tăi.
Pot să-ţi canalizez puterea şi să o adaug puterii mele.
Şi vom vedea.
De acord!
Iată-i că vin!
Domnilor! Aş vrea să spun că a fost o plăcere.
Marcellus.
În pat cu duşmanul, văd.
Să fii membru are nişte avantaje.
Hai să începem, bine?
Hayley Marshall Kenner, doar puţin mai uzată.
Trebuie să o scuzaţi dacă pare puţin pierdută.
E destul de mult omag în sângele ei să omoare o haită întreagă.
Totuşi, iat-o aşa cum aţi cerut!
Acum, unde e sora mea?
Trăieşte. Îi poţi mulţumi lui Elijah pentru asta.
Am vrut să o jupoi, să-i atârn pielea ca un steag.
Oricum, destulă vorbărie. Să încheiem această afacere anostă, bine?
Sora mea mai întâi!
Şi dacă eşti tentat să comentezi,
uită-te câţi suntem.
Dacă încearcă vreo mişcare, atacaţi!
Frate. Ai venit pentru mine.
Întotdeauna.
Haide.
Rory!
Ce faci?
Nu!
Aurora, ce ne-ai făcut?
- Nu nouă! - Aurora...
Ţie!
Ce-i asta?
Ştii cum se spune.
Răzbunarea e dată naibii!
Cum e posibil?
Serratura creează o barieră impenetrabilă.
Nimic viu sau mort nu poate trece de ea.
Şi mulţumită nebunei de soră-ta, eu nu-s niciuna.
Nu!
Stai lângă mine, bine?
Ce aşteptaţi? Atacaţi-i! Acum!
Înainte de a vă arunca cu capul înainte spre o moarte aproape sigură,
fiind creator al vostru,
aş vrea să vă invit să vă folosiţi puţin bunul simţ.
Suntem vampiri bătrâni, Elijah.
Fiecare e la fel de puternic ca tine.
S-ar putea să reuşiţi să ne îngenunchiaţi.
Dar cu ce preţ?
Mulţi dintre voi vor muri pe parcurs. Şi pentru ce?
Să răzbunaţi un nebun,
ce vă ducea ca pe vite către extincţie
pe baza profeţiei unei vrăjitoare?
Înţelegeţi că el a pus totul la cale
doar ca să-şi satisfacă nemulţumirea meschină faţă de familia mea.
Lui Tristan...
nu-i pasă de niciunul.
Nu-l mai ascultaţi!
Singurul pericol aici
este alegerea ce trebuie s-o faceţi.
Vedeţi, eu nu vă sunt duşman.
E adevărat.
Eu v-am oferit această existenţă.
Pot foarte bine să v-o iau înapoi. Alegerea e a voastră.
S-a terminat. Momentul a trecut.
Fii isteaţă, Aya. Mai isteaţă ca Tristan.
Nu mai sacrifica oamenii noştri.
Pe loc repaus.
Nu mă veţi abandona!
Păcat că trebuie să se termine aşa.
Aya, nu s-a terminat.
Fie ca sufletele celor căzuţi să-ţi ţină companie.
Aya!
Unde pleci?
- Eşti atât de dornică să mori? - Am murit deja.
Cel puţin lasă-mă să-ţi mulţumesc.
Nu confunda ajutorul dat familiei tale cu iertarea pentru ce ai vrut să-mi faci.
Dreptul meu de a alege e tot ce mi-a rămas.
Şi nimeni nu mi-l va lua! Trebuie să înţelegi asta.
Camille! Te implor!
Nu mă părăsi!
Nu o voi lăsa să moară.
Dacă îţi pasă de ea, o vei lăsa să aleagă.
Nu o voi pierde din cauza principiilor tale stupide.
Dă-i demnitatea acestei alegeri, Niklaus.
Dacă o forţezi, o vei pierde pentru totdeauna.
Terminăm cu asta.
Deci ăsta îmi este sfârşitul?
Nu.
Acesta e chiar începutul.
Te vei duce la fundul oceanului
unde te vei îneca, în întuneric, din nou şi din nou,
şi din nou, timp de secole.
Acesta va fi splendidul, oribilul...
şi continuul sfârşit al tău.
- Ce ai făcut cu sora mea? - Nimic...
Încă.
Dar te asigur, moartea ei va fi spectaculoasă.
Aşteaptă!
Ai lăsat lumea fără un om foarte bun.
Va fi cu mine mereu.
Dar tu?
Tu vei fi uitat.
Şi când putrezeşti în ocean,
adu-ţi aminte de faţa mea!
Pentru că va fi ultima pe care o vei mai vedea.
Ţi-am văzut mesajul.
E un loc ciudat pentru o discuţie.
Foarte amuzant.
O fată moartă lăsând flori ce vor muri curând, la mormântul fratelui ei mort.
E doar un alt ritual inutil dintr-o viaţă inutilă.
Ştiu prin ce treci.
Pe cât de inutilă crezi că e viaţa ta, sunt oamenii acolo chiar acum.
Chiar acum, Davina, Kinney,
chiar şi Klaus, care ştiu mai bine.
Nu trebuie să-mi ţii un discurs.
Te-am chemat aici
fiindcă mi-ai fost prieten
şi am crezut că nu mă vei judeca, orice aş alege.
Nu sunt în măsură să te judec. Viaţa mea e destul de încurcată.
Dar voi spune asta,
pe cât e lumea asta de nebună...
plină de monştri şi smintiţi,
e un loc mai bun cu tine în ea.
Ştii, am făcut ceva astăzi.
Mi-am riscat viaţa înfruntând unul din acei monştri.
- E un sentiment plăcut. - Da, ştiu senzaţia.
Uimitor ce se întâmplă când nu mai lupţi cu ceea ce eşti.
Unchiul meu avea darul de a face mereu ceea ce trebuie.
Voia să ajute oamenii. Să repare oraşul.
Poate...
Dacă rămân, aş putea...
...continua ce a făcut el.
Dacă aş fi vampir,
aş avea puterea să fac o schimbare.
Desigur, va trebui să mă hrănesc.
Eşti sigură de asta?
Deloc.
Înapoi în liniile inamice, nu?
Nu cred că suntem duşmani, Marcellus.
Ştiu cui îi eşti loial.
Dacă aş fi ştiut că se vor duce după Hayley, te-aş fi avertizat.
Ştiu.
Mulţumesc.
Şi apropo de asta, ce ai făcut cu Tristan?
Am convins nişte docheri devotaţi
să arunce monstrul nostru din cutie în cele mai întunecate adâncimi
ale nici-nu-mi-pasă.
Atunci, în cinstea diavolului din marea cea albastră!
Cum a putut dispărea Aurora?
Scuze, ţi-am lăsat iubita nebună nesupravegheată.
Am fost ocupată cu vraja salvatoare.
Tot efortul m-a epuizat.
Era drogată până la inconştienţă. Şi sechestrată de vraja ta.
Nu ar fi putut distruge bariera mea de una singură.
A fost ajutată de o vrăjitoare sau cineva cu acces la obiectele întunecate.
Lucien. E singurul rămas care şi-ar risca propria viaţă pentru Aurora.
E timpul!
Până când moartea ne va despărţi.
Camille?
Sper că nu te superi.
M-am servit singură din rezerva de sânge a familiei Mikaelson.
Şi cum te simţi?
Trebuie să recunosc,
la început era ciudat, acel...
gust metalic.
Dar apoi, era ca un curent electric ce-mi trecea prin corp.
Un milion de stele ce-mi explodau în minte toate odată.
Ca o senzaţie pe care nu am mai avut-o.
A fost uimitor!
Şi tot ce-mi vine în minte acum...
e că o vreau încă o dată!
Subtitrare: Retail