În episoadele anterioare din "Originalii"...
Până când moartea ne va despărţi.
A recunoscut chiar ea. Davina Claire este o criminală.
Dacă omori o vrăjitoare îţi pierzi locul în rândul vrăjitoarelor.
Pentru ceea ce ai făcut, vei fi alungată.
Sper că nu te superi.
M-am servit din rezerva de sânge a familiei Mikaelson.
Cum te simţi? Extraordinar.
Serratura creeză un hotar impenetrabil.
Nici o fiinţă vie sau moartă nu poate trece.
Fie ca fantomele camarazilor noştri căzuţi să-ţi ţină companie.
Aya. Aya!
Tristan de Martel a condus această organizaţie secole la rând.
Cu o minte revoluţionară,
a fost un lider hotărât şi pentru toţi cei prezenţi aici, mentor şi prieten.
A fost, într-un cuvânt, de neînlocuit.
Pentru Tristan de Martel!
Deşi plângem pierderea lui,
nu voi permite acestei înfrângeri să ne afecteze cauza.
Vom rămâne uniţi în faţa acestei tragedii.
Cu o singură minte...
...şi o singură inimă.
Pentru asta, am cerut vrăjitoarei noastre, Ariane, să facă o evaluare.
Spune-mi, Ariane, când ai privit în inimile lor,
ce ai văzut? Loialitate? Sau altceva?
În faţa fiecăruia dintre voi este o carte, o prorocire a sinelui vostru adevărat.
Dacă intenţiile vă sunt pure, nu trebuie să vă temeţi de ce va arăta.
CAVALERUL PENTAGRAMELOR
Un cavaler loial.
Nu-ţi datorez ţie supunere.
Nu voi tolera pe nimeni ce conspiră să se folosească de situaţia prezentă
ca o şansă de a înhăţa puterea.
SPÂNZURATUL
Şi tu, Marcel Gerard.
Urmăreşti şi tu să mă trădezi pentru putere?
Sunt ofensat că mă întrebi asta.
CAVALERUL PENTAGRAMELOR
Sunt vremuri tulburi.
Trebuie să fim siguri unul de altul.
În ciuda a ceea ce Elijah Mikaelson vrea să credem,
profeţia morţii sale e foarte reală.
Şi ce îl ameninţă pe creatorul nostru ne ameninţă şi pe noi.
Eu, una, sunt hotărâtă să asigur perpetua noastră supravieţuire.
Prin orice mijloace necesare.
Bună, ai flori de angelică?
Ştiu că am fost renegată, dar poţi măcar să te uiţi la mine.
Bună, caut nişte angelică.
Poate ai auzit de asta? Nu? Bine. Întrebarea următoare...
Aveţi o cutie sau un număr pentru reclamaţii?
Am idei despre serviciul clienţi pe care,
crede-mă, nu le vrei în Yelp.
- Josh, hai să plecăm. - Bine.
Dar ştii ce? Iau astea!
Unde naiba este?
Presupun că vorbim de Camille.
Adu-mi aminte, Niklaus.
Eu i-am dat oare fără să gândesc un inel de zi?
A, nu, tu ai făcut-o!
A plecat, nu-i aşa?
O schimbare dramatică a situaţiei. Da.
De ce nu te duci s-o cauţi?
Mă voi ocupa de coşmarul posibilei extincţii a familiei noastre.
Da, mereu protectorul silitor, în ciuda faptului că ameninţarea
s-a diminuat, cu Tristan de Martel
- care doarme cu peştii acum. - O ameninţare mai neagră rămâne.
Dacă există ceva capabil să ne ucidă,
- ar trebui să-l găsim. - Mi-ar plăcea!
Dar Camille e implicată în mizeria asta.
A plecat în zori.
Presupun că voia un pic de aer. Nu puteam dormi.
Am văzut-o din balcon când pleca.
Mă întrebam dacă e în regulă ca eu şi Hope să stăm aici câteva zile.
Bineînţeles.
Iartă-mă!
Hayley, familia aceasta vine cu multe, multe probleme,
dar are măcar un beneficiu.
Vei avea totdeauna un loc aici.
Sper sincer că suni de undeva de foarte departe.
Amândoi ştim că nu voi pleca până când profeţia nu e prevenită.
Undeva acolo, există o armă greu de găsit, capabilă să ucidă un original.
Am sunat să-ţi sugerez să ne unim eforturile în a o găsi.
Nu mă joc frumos cu alţii.
Vrăjitoarea lui Lucien, Alexis, a lăsat indicii într-un puzzle misterios.
Dacă ţi-aş spune că am posibilitatea de a rezolva puzzle-ul?
Davina, am sunat de un miliard de ori!
E de ajuns să faci un om să se simtă, ştiu eu, renegat sau aşa ceva.
Scuze! Prea devreme?
Josh, scuze că nu te-am sunat, dar situaţia a fost...
Da, groaznică! Serios!
Chestia e că acesta e exact motivul pentru care ai prieteni.
Ca să nu treci prin momentele grele singură.
Să mă îngrijorez sau să mă bucur acum?
Bună, Joshua!
Dră Claire, cred că ştii cine sunt.
Îţi sugerez să urci. Avem multe de discutat.
Te sun mai târziu, promit!
Cami? La naiba, fato, arăţi uimitor!
Ştii, mă simt uimitor.
Hei! Patru tequila, repede!
Şi nu te teme să-ţi mişti fundul mişto.
Foarte frumos! Să ştii că munceşte din greu.
Da?
Dar tu, frumoaso? Munceşti din greu?
Sigur.
De fapt, chiar în acest moment,
încerc să mă abţin să-ţi sfâşii gâtul cu dinţii.
Vei găsi un bancomat şi vei scoate limita zilnică maximă
şi vei lăsa barmaniţei prost plătite şi drăguţe cel mai mare bacşiş din viaţa ei.
Apoi ne întâlnim în aleea din spate, să ne distrăm cu adevărat.
Şi întoarce-ţi şapca! Eşti adult.
Astea sunt pentru tine. De la tipul din capătul barului.
A fost chiar insistent.
Aşa cum ştii din propria experienţă, orice vampir ce caută adevărata putere
va avea inevitabil nevoie de o vrăjitoare.
Noi, cei din Strix, nu facem excepţie.
Dar am remarcat că vrăjitoarele mercenare nu pot fi de încredere şi de aceea...
Îţi prezint Surorile.
Suflete rătăcitoare cu o extraordinară abilitate magică.
Desigur, când le-am găsit, nu erau decât orfane şi proscrise,
fără casă sau familie,
până când au găsit o casă aici, cu noi.
Deci Strixul are propriul său sabat?
Consideră-le consultanţi în captivitate.
Dacă cele nouă sabaturi sunt o lumânare aprinsă,
ce vezi aici sunt cinci alarme de incendiu.
De fapt, sunt singurul sabat din lume capabil să facă aceasta.
Vraja ce învie morţii.
Cum ai ştiut?
De dorinţa ta de a-l aduce înapoi pe Kol Mikaelson?
Pentru asta sunt ele.
Surorile caută în necunoscut şi îmi spun orice poate fi folositor.
De exemplu...
Avantajul de care am nevoie să mi te fac aliată.
Ce vrei de la mine?
Mă voi asigura că vei primi puterea de a-l aduce înapoi pe iubitul tău Kol.
În schimb, îmi vei jura credinţă şi vei deveni una dintre Surorile mele.
E totul foarte simplu, te asigur!
Fiecare a făcut aceeaşi alegere.
Ceea ce îţi doreşti cel mai tare e la îndemâna ta.
Întrebarea este: vrei să plăteşti preţul?
Mulţumesc de băutură.
Păreai chiar însetată.
L-ai fi făcut bucăţi. Chiar dacă voiai sau nu.
Poate îi făceai lumii o favoare, dar...
Sunt vampir acum, Klaus, nu asta facem?
Vânăm. Ne hrănim, Ucidem...
Ar trebui să vorbim un pic mai încet.
De ce?
Nu-i putem constrânge pe toţi să facă orice?
Nu asta faci tu mereu?
Ce fac eu şi ce faci tu nu e acelaşi lucru.
Micile noastre discuţii te fac să te crezi expertă,
dar nu eşti făcută pentru această lume.
Poate ai dreptate.
Sentimentele mele sunt împrăştiate. Mă simt de parcă...
Cineva mi-a dat viaţa la volum maxim şi nu-mi pot auzi gândurile.
Totul pare atât de bine, dar se întâmplă prea brusc.
Lasă-mă să te ajut.
Şi promit că vei trăi o viaţă la care alţii doar visează.
În plus, dacă tot e să înveţi, mai bine înveţi de la cel mai bun.
Deci e, de fapt, o simplă vrajă de suspendare.
Otrava îmi opreşte inima şi vraja nu mă lasă să mor de tot.
Super! Da. Sunt total de acord!
Cu excepţia părţii cu otrava, inima ta
şi ce ai mai spus în final despre moarte.
Josh, vrăjitoarele nici nu se uită la mine, darămite să mă ajute.
Ca să aflu dacă acea vrajă e viabilă,
trebuie să-l văd pe singurul vrăjitor de încredere, Kol.
Iubitul tău mort, aflat acum într-un purgatoriu macabru vrăjitoresc,
împreună cu spiritele morţilor ce te-au renegat.
- Desigur! Ce poate fi rău? - Calmează-te.
Trag o fugă acolo şi o fugă înapoi. Uşor!
- Tot ce fac e să-ţi captez puterea. - Nu!
Nu! Vezi piciorul ăsta, Davina?
Aşa pun eu piciorul în prag, bine? Pentru binele tău.
Uşurel.
Şi ai luat deja otrava, aşa-i?
Doar ca să ştii, dacă ai să cauţi "nasol" în dicţionar,
va fi un mic desen a ceea ce se întâmplă acum.
Ce trebuie să fac?
Orice ar fi, nu-mi da drumul, bine?
Eşti legătura cu cei vii.
Josh?
Am căutat o clarvăzătoare decenii întregi.
În final, am făcut o descoperire uimitoare.
Ariane. Vino aici, te rog!
Asta e arma ta secretă?
Nu e instruită, desigur.
Dar a demonstrat o scânteie de talent, care în sine este incredibil de rar.
Şi ce doreşti de la mine?
Vrăjitoare ca Ariane petrec ani absorbind tot felul de informaţii.
Ele văd tipare în haos, în parte fiindcă văd istoria ca un tot.
Din păcate, noi nu avem atât timp la dispoziţie.
Apa va avea rolul de conductor, permiţându-mi să intru în mintea ta.
Să ştiu tot ce ştii tu.
Să văd şi să înţeleg tot ce ai aflat tu într-o mie de ani.
Consideră-l un curs intensiv despre mintea ta.
Obţinând destulă informaţie pentru a răspunde unicei întrebări esenţiale.
Ce vrei să iei? Cavalerul tău?
Dar căluţul?
Iepuraşul atunci. Să mergem!
- Opreşte-te! Dă-mi drumul! - Uşurel!
Nu-mi lua capul.
- Kol? - Haide.
Nu recunoşti zâmbetul poznaş?
Cred că faţa mea reală e prea chipeşă.
Cu siguranţă pari Kol Mikaelson!
Davina Claire.
Ce imagine pentru ochii mei înceţoşaţi şi suferinzi.
Dar eşti clar nebună de legat.
Ai idee ce s-ar întâmpla dacă strămoşii te găsesc aici?
Haide! Nu putem sta aici.
Ai văzut-o? Arma?
Tot ce a îndurat familia ta şi totuşi ce e mai rău încă nu a venit.
Un întuneric fără sfârşit te aşteaptă.
Un singuratic...
Un cal palid...
O flacără ce vă va arde pe toţi.
Nu te mişca şi nu face niciun zgomot!
Nimeni nu te poate ajuta. Înţelegi?
Tânără. Sănătoasă.
Un pic nerafinată, dar nu e rău.
Ascultă bătăile inimii.
Îţi va spune când să te opreşti.
Cami!
Camille!
Scuze. Chiar tu, dintre toţi, îmi dai o lecţie despre abţinere?
Pleacă acum!
Uită faţa mea şi pe cea a prietenei mele blonde şi guralive.
Ar trebui să pleci. Nu eşti tu însăţi.
Ba sunt eu însămi şi n-am terminat. Şi apropo, nu-mi place să fiu criticată.
Ultimii doi ani am ascultat fiecare faptă rea pe care ai făcut-o.
Câte sute de oameni ai ucis, Klaus?
De fapt, îi număr în sute de mii,
nelăsându-mi nicio speranţă de iertare.
- Nu e soarta pe care ţi-o doresc. - Nu pricepi!
Mereu am încercat să te fac să fii altceva.
Ceva mai uman, dar am greşit.
Eşti exact ce trebuie să fii.
Şi acum sunt ca tine.
Încă înveţi ce eşti.
Asta...
Nu eşti tu, Camille.
Ai dreptate...
E mai bine.
Mulţumesc.
Scuze. Sunt aşa de neîndemânatică!
Nu, e în regulă. Cami.
Mă bucur să te văd. Ce mai faci?
Ştii tu. Tot aşa. Tu?
Da, nu mă plâng. Înapoi la muncă.
Ceea ce am senzaţia stranie că e cumva datorită ţie.
Eşti un poliţist bun, Will.
Evident, nu sunt singura care ştie asta.
Bine, dezvăluiri complete.
Asta nu a fost chiar întâmplător.
Am nevoie de o favoare. Ai o clipă?
Da.
Da, vrei să ne plimbăm?
Îmi vei spune ce se întâmplă?
În concluzie, nu e locul tău aici.
Din fericire, strămoşii nu stau prin baruri.
Sunt genul cimitirelor şi sacrificării caprelor.
Ar trebui să fim în siguranţă aici până aflăm cum să te ducem înapoi.
Înţeleg.
Îţi plăcea celălalt chip mai mult.
Nu. Eu...
Îmi pare rău. Nu e asta. Ştiu că eşti tu.
Doar că eşti atât de diferit.
Încă mă adaptez.
Fără a menţiona că suntem pe tărâmul odios al spiritelor...
Am o idee.
Închide ochii.
Gândeşte-te la ultima noapte împreună.
Ultimul nostru dans.
Ce dor mi-a fost de tine!
Şi ca să ştii, îmi place chipul ăsta.
Chiar?
Kol, ce se întâmplă cu tine aici?
E un fleac. Sincer!
Nu trebuia să vii aici, Davina. Locul ăsta e întunecat.
Kol, trebuia să te găsesc. Cred că am găsit cum să te aduc înapoi.
Era sub podele, cum ai spus.
În orice caz, ce-s astea?
Ştii cum e, o relaţie care n-a mers,
dar tipul încă are lucrurile tale.
Astea îmi vor fi de un real folos.
De ce fac tot ce-mi spui tu?
E o nebunie. Intrare prin efracţie, furt calificat...
O faci fiindcă te-am rugat aşa frumos.
- Dar de ce... - Pentru că nu pot intra eu.
Dar de ce faci asta?
Fiindcă am fost victima din povestea altcuiva de prea multe ori.
Vreau înapoi ce e al meu. Şi acum am puterea să-l iau.
Recunosc, chiar şi din noua ta perspectivă asupra vieţii
sunt surprins de dorinţa ta de a constrânge.
Cu toate declaraţiile despre liberul arbitru şi alte alea.
Ce pot să spun?
M-am schimbat!
Înveţi repede, Camille. Trebuie să recunosc.
Dar nu forţa nota.
Scuze că trebuie să-ţi spun, iubire. E falsă.
Se pare că cineva vrea să te păcălească.
Minţi. De ce?
Nu pricepi? Poţi trăi din nou. Nu asta vrei?
Mai mult decât orice.
Dar ai idee cât este de periculoasă acea vrajă?
N-am mai văzut ceva măcar asemănător de la...
Sabatul Strixului.
E făcătura lor, nu?
Te rog spune-mi că nu ai făcut ceva stupid.
Îmi pot da putere, Kol!
Putere reală. Te pot învia.
Găseşte altă cale!
Nu cu ei. Nimic nu merită ce te vor pune să faci.
Strămoşii!
Sunt aproape!
Pleacă! În spatele barului!
N-ai niciun drept! Obiectele sunt moştenirea familiei mele!
Ciudat, fiindcă mi-l amintesc pe fratele meu
când le făcea, deci poate erau moştenirea mea de familie.
Dă-mi-le înapoi,
sau le voi lua eu şi jur că vei regreta acest moment.
Lucrul pe care-l regret e că nu am remarcat
cât de mult ţi-ai pierdut controlul.
Şi poţi să uiţi de plecat!
Avea dreptate, nu-i aşa? Aurora.
A făcut-o să te întoarcă contra mea.
Să-mi fure atuul pe care îl aveam faţă de ea, partea umană.
Iar situaţia mea e problema ta, aşa-i? Nu întunecimea.
Asta ţi se pare fascinantă. Dar faptul că sunt fără control,
fără controlul tău îl urăşti, nu-i aşa?
Ai petrecut 10 secole făcând o lume întreagă
să tremure la auzul numelui tău, dar...
Tu eşti cel speriat, Klaus.
Eşti un copil speriat,
convins că va fi aruncat deoparte în clipa când nu mai e util.
Lasă-mă!
Nu o poţi forţa să stea aici, Klaus.
În sfârşit, cineva de partea mea.
Nu mă înţelege greşit, ştiu când m-am transformat
şi tu n-ar trebui să ai o cutie de rahaturi magice.
Dar nici tu nu o poţi ţine ostatică.
Lasă-mă să-i vorbesc.
Nu e timpul pentru o şedinţă de emancipare a femeilor.
A murit, Klaus.
Pentru că a fost prinsă în lumea Mikaelsonilor, ca mine.
Ca Jackson.
Deci noi două avem câteva lucruri de discutat.
Niklaus!
O vorbă.
- Bun, pe unde ai venit aici? - Prin biserică. St. Anne.
Continuă orice se întâmplă.
Dacă rămân în urmă, nu privi înapoi!
Bună, Davina!
Am crezut că armăsarul palid e ceva biblic.
Sau legat de o constelaţie ecvestră.
Este Pegas...
Poate chiar Calul Mic...
Niciuna nu sună a fi o armă, doar dacă nu ne omoară de plictis.
Ştii, ar fi minunat dacă doar o dată,
vrăjitoarele ar spune exact ce trebuie.
Camille de-abia s-a transformat, Niklaus.
Las-o în pace.
Crezi că ar trebui să o abandonez?
Deja a servit ca pion în jocurile Aurorei.
S-o laşi în pace e un gest de compasiune. Am nevoie de tine.
Se apropie o furtună.
Uite, poate nu pare aşa chiar acum
dar chestia prin care treci va deveni mai uşoară.
Şi sunt oameni în jurul tău ce doresc să te ajute să ajungi acolo.
- Cami? - Da, foarte drăguţ, Hayley.
Şi cred că ar trebui să-ţi asculţi sfatul.
De aceea voiai să vorbeşti cu mine, corect?
Pentru nişte vorbe de duh de la terapeutul familiei Mikaelson.
Aş spune să recunoşti. Nu e jale, e o eliberare.
Ce ai spus?
Ei haide, suntem doar noi fetele. Nu trebuie să o negi.
E evident, eşti îndrăgostită de Elijah.
Şi acum că Jackson nu mai e, eşti liberă.
Trebuie să fie bine, ca o greutate ridicată de pe umeri.
Treci printr-o perioadă foarte grea acum, Cami.
Dar niciodată nu îmi vei mai vorbi despre soţul meu! Mă înţelegi?
Eu...
Nu ştiu ce e cu mine.
De ce aş spune asta?
Eşti instabilă. E o parte din proces.
Cred că voiam să te fac să simţi...
...durere, aşa cum simt eu.
Aşa că am spus ceva injust şi dureros, ceva neadevărat, Hayley.
Uită de asta. Nu eşti tu.
Credeam că pot face faţă.
Poţi. O vei face.
Ai doar nevoie de timp.
Cred că ar trebui să merg acasă.
Nimeni nu te poate ajuta acum.
Cu siguranţă nu spiritul unui vampir mort.
Bine! Ai vorbit de ajuns!
Kol!
Acum te voi face să suferi cum m-ai făcut tu să sufăr.
- Pleacă! - Nu!
- Acum. - Nu!
Te pot ajuta să te întorci, dar trebuie să plecăm.
- Unde e Camille? - A plecat acasă.
Avea nevoie de ceva timp.
Şi da, am lăsat-o să plece.
Ştiu că ţi se pare că ajuţi, dar tot ce faci e să o enervezi
şi e ultimul lucru de care are nevoie. Crede-mă!
Chiar nu cred...
Ascultă, Klaus.
Cami pe care o ştiai nu mai e.
Şi oricine va fi în viitor, va trebui să-şi dea seama singură.
- Vreau doar să o ştiu în siguranţă. - Da?
Ştii ceva? Oamenilor pe care crezi că-i ţii în siguranţă,
Elijah, Rebekah, chiar şi Hope...
Le faci câteodată mai mult rău decât bine.
Ce e?
Ce ai spus adineauri.
Să o ţin pe Rebekah în siguranţă.
Ştiu care e arma.
Am făcut-o eu însumi.
Pleacă, am eu grijă de ei. Îi ţin pe loc un minut, două.
Nu, nu plecăm fără el.
El nu poate veni unde mergem noi. Nu încă.
- Dacă plecăm acum, ne putem întoarce. - Nu!
Pleci sau suntem pierduţi amândoi.
În plus, în felul ăsta, îmi rămâi datoare.
Şi nu te gândi că nu vin să-ţi cer datoria.
Pleacă!
Bine. Să vedem ce poţi.
E prea târziu. Legătura mea cu Josh e ruptă.
Ştiu că eşti speriată, dar trebuie să te concentrezi.
Gândeşte-te la ce iubeşti.
Adu-ţi aminte ce te face să vrei să trăieşti.
Luptă cu asta în minte.
Kol, jur, voi veni după tine.
Toate eforturile mele de a proteja şi de a oferi confort familiei mele...
- Klaus, vorbeşti aiurea. - Calul palid.
Nu e o constelaţie, nici vreun verset biblic.
E un fleac pe care l-am făcut când eram copii.
O jucărie sculptată din surcele pe care am dat-o Rebekăi,
sperând să-i alung teama.
Am adunat eu însumi surcelele.
Erau crengi căzute de peste tot şi...
Calul e făcut din stejar-alb.
Arma aceea e aici.
Josh!
Se va trezi. E şi blestemul şi binecuvântarea neamului lui.
De ce m-ai ajutat?
Pentru că Aya a vrut să te salvez.
Stai!
Aya a spus că vrăjitoarelor sabatului tău li s-a dat puterea
de a-ţi îndeplini marea dorinţă.
- Ai făcut şi tu pactul ăsta? - Da.
Şi voi răspunde şi întrebării tale reale.
A meritat.
Nu are niciun sens. Era aici. Am văzut-o!
Când?
În după-amiaza asta. Jur!
Te cred. Doar că am întârziat puţin.
Şi lui Rebekah îi era atât de frică de furtună,
încât i-am spus că bravul cavaler o va proteja.
Uite, Cami, ştiu că nu pare aşa acum,
- dar... - Vrăjitoarele
Am crezut că armăsarul palid e ceva biblic.
Sau ceva legat de una dintre constelaţiile ecvestre.
- Poate chiar Calul Mic. - Niciunul nu sună a o armă.
E doar o persoană capabilă să descifreze ghicitoarea vrăjitoarei.
Chiar persoana căreia i-am povestit amintirea din acea noapte.
Terapeutul meu de încredere.
Acum bei?
Cred că a fi renegat e o pantă alunecoasă.
Josh, ştiu că nu prea ţi-am dat de ales azi...
Nicio alegere. Ca să fim clari.
Dar mulţumesc. Ai fost mereu alături de mine
şi uneori uit cât de mult înseamnă asta.
Ştii, când a murit Aiden,
erau zile când stăteam în Piaţa Jackson, doar...
Provocându-mă să dau jos inelul.
Să renunţ.
Şi cred că o parte din mine ştia că nu voi mai fi niciodată fericit...
Niciodată.
Dacă ar fi fost vreo cale de a-l aduce înapoi pe Aiden,
aş fi făcut-o!
Cu orice preţ.
Dacă e o şansă cât de mică ca tu să fii cu cel cu care vrei să fii,
trebuie să o faci.
Bănuiesc că eşti un pic supărat acum.
Dar crede-mă, nu ai de ce te îngrijora.
Vreau doar înapoi ce e al meu.
Întâi obiectele întunecate,
şi m-am gândit că trebuie să-ţi captez atenţia, am reuşit?
De fapt, da.
Bun. Atunci ne auzim.
L-ai găsit.
Asta înseamnă că ai venit să mă ucizi.
Amândoi ştim că nu mai am răspunsuri pentru tine.
Şi nu mă poţi lăsa să trăiesc după ceea ce am văzut.
Lucrurile pe care le ţii ascunse...
Sunt eliberată!
Nu te-am mai văzut de ceva timp.
Se pare c-am fost amândoi ocupaţi.
Ce ai mai făcut?
Am cugetat. Despre ce este important.
Prieteni.
Prietenii sunt importanţi.
De aceea am vrut să vorbesc cu tine.
Despre Strix.
Şi ce vom face cu faptul că
Davina a devenit una dintre vrăjitoarele lor.
Nu ştiu ce să spun.
Elijah, am petrecut
ultimele 24 de ore fiind atât de furioasă...
Pe Tristan, pe familia ta, pe tine.
Chiar şi pe Jackson, pentru că a fost mereu aşa curajos.
Dar apoi mi-am dat seama că nu sunt furioasă,
nu sunt supărată.
Sunt doar vinovată.
Am vrut să dau vina pe tine.
Să dau vina...
Pe oricine.
Dar adevărul e că soţul meu a murit
pentru că m-a iubit.
Şi a iubi pe oricare dintre noi e o sentinţă la moarte, aşa e?
Subtitrare: Retail