În episoadele anterioare din Originalii... Am venit după jurnal.
M-ai pus să-ţi promit că te voi omorî dacă mi-l ceri vreodată.
Nu eram în situaţia în care suntem acum. Golul a câştigat.
Vincent crede că o poate vindeca pe Sofya.
Magia din spini poate salva pe cineva la care ţin.
Ştiu ce este.
Am ştiut dintotdeauna.
Dar l-am iubit pe Elijah în ciuda acestui lucru,
sau poate tocmai din cauza asta.
Dar nu vreau acelaşi lucru pentru Hope.
Hayley m-a rugat să-ţi dau cuţitul.
Nu va fi aici când se trezeşte Elijah?
Ştiu ce trebuie să fac.
Sper doar să am curajul să o fac.
Vreau să fie în viaţă, dar la limită.
Încă mai are un rol de jucat..
A murit.
Mă întrebam când o să veniţi după mine.
Am venit să recuperăm ceea ce-i aparţine stăpânei noastre.
- Va trebui să mă omori mai întâi. - Spera să spui asta.
Ar trebui să sărbătorim întoarcerea ta, frate.
Poate mai târziu.
Hayley tot nu vorbeşte cu tine?
Dă-i timp, o să-şi revină.
Oare?
Putem lua o pauză de la proasta dispoziţie?
E o zi minunată, Golul este moartă, iar fratele meu s-a întors.
Spre bucuria croitorilor de costume din toată lumea, dar mai ales a mea.
Trebuie să recunosc, mi-a lipsit Cartierul.
Vei fi nevoit să mă duci să ascult puţin jazz.
Pot să-ţi sugerez să te bucuri de farmecul oraşului cât mai poţi?
Marcel vrea să plecăm imediat, conform înţelegerii noastre.
Sau poate s-a răzgândit şi ne va acorda o amânare.
Nu va face aşa ceva.
Ne vom întâlni cu el, să discutăm termenii plecării noastre.
Cred că e suficient să-l rugăm frumos.
Ar fi mai bine să mă lăsaţi pe mine.
CENTRUL DE URGENŢE SF. THEODORA
Arăţi bine pentru cineva care a lucrat toată noaptea.
Bună. Ce cauţi aici?
Eu... voiam doar să te văd.
Cum nu-ţi stă în caracter să mă aştepţi cu cafea...
încerc să-mi dau seama cât de îngrijorată să fiu.
Ce s-a întâmplat? Eşti bine?
Am învins Golul ieri.
Înainte s-o omorâm...
mi-a pătruns în minte.
Mi-a arătat o viziune.
Una care reprezintă frica mea cea mai mare.
Ce ai văzut?
Pe tine.
Întinsă pe jos... moartă.
Aveam sângele tău pe mâini şi nu puteam să te salvez.
Hei.
Sunt aici.
Epuizată, dar încă în viaţă.
Sunt în faţa ta.
M-am tot gândit la tine şi la tot ce nu ţi-am spus.
Tot ce simt pentru tine.
Ce simţi pentru mine, Freya Mikaelson?
- Sunt puţin cam ocupat acum. - Atunci voi trece la subiect.
Ştiu că ne-am înţeles ca familia mea să plece din oraş
după ce am învins duşmanul, dar am pierde...
nişte oportunităţi,
dacă păstrăm termenii înţelegerii.
Oportunităţi.
Ce fel de oportunităţi?
Mâncarea pe care o putem savura,
muzica de care ne putem bucura.
Relaţii distruse care pot fi reparate.
Fraţii tăi şi cu mine nu încercăm să ne omorâm unii pe alţii.
O relaţie mai bună nu vom avea niciodată.
Dacă rămâneţi în oraş, în timp, se va schimba situaţia.
Ce dramatic eşti!
Ştii, nu e vorba doar de lupta pentru putere şi de Cartierul Francez.
Asta doar complică ce trebuie să se întâmple.
Tu şi familia te trebuie să plecaţi.
Atunci aseară ce a însemnat?
Un ultim sărut de rămas-bun?
A fost o greşeală.
Sofya e în cealaltă cameră.
Când va ajunge vrăjitoarea mea, voi putea în sfârşit să o trezesc.
Spune-mi că nu simţi nimic pentru mine şi nu te mai întreb niciodată.
Rebekah...
Pleacă.
- Klaus. - Cunosc privirea asta, ai nevoie de ceva.
Orice-ar fi, poate aştepta. Mă duc să vorbesc cu Marcel.
Trebuie să vorbim despre viitorul lui Hope.
Are şapte ani. Suntem părinţii ei, Hope va veni cu noi.
Klaus, trebuie să discutăm serios despre ce e mai bine pentru ea.
Da, trebuie să avem câteva discuţii, dar am întârziat.
Bună, scumpo. Desenezi ceva?
Da.
Ce ai desenat? O furtună de zăpadă?
Deci...
acum că toate problemele au trecut, m-am gândit că am putea vorbi
despre viitor.
Ştiu că vrei să ai o viaţă normală cu prieteni, şcoală,
artă, sporturi şi...
Hei. Eşti bine?
Sunt bine.
Hope, dacă îţi faci griji din cauza Golului, nu ai de ce.
Totul este bine acum, promit.
Pot să-mi continui desenul?
Sigur, da.
- Bună. - Ce...
Ce s-a întâmplat?
Magia Golului te-a băgat în comă.
Am obţinut ingredientele necesare şi cu ajutorul unei vrăjitoare...
Cum te simţi?
Confuză.
Când Golul a pus stăpânire pe mine, a fost...
ca şi cum am fost aruncată într-un colţ întunecat al fiinţei mele.
Nu m-am simţit niciodată atât de pierdută.
Ca şi cum dispăream...
câte un pic în fiecare clipă.
După ce a plecat, a rămas doar întunericul.
- Nu am fost convinsă că mă mai întorc. - Dar ai reuşit. Te-ai întors.
Mulţumită ţie.
Nu cred că a murit.
Nu. Hayley a omorât-o aseară.
Marcel...
Marcel, încă o simt.
Golul e încă în viaţă.
Ştiu asta.
CIMITIRUL LAFAYETTE NR. 1
E imposibil.
Orice pun la cale acoliţii ei,
nu are legătură cu Golul.
Hayley a ucis-o. I-am văzut cadavrul cu proprii ochi.
Corpul ei este mort, Klaus. Dar nu-i de ajuns.
- Ce vrei să spui? - Până acum,
Strămoşii ar fi trebuit să-i poată întemniţa spiritul.
Nu au făcut-o.
Spiritul ei este liber.
Sigur a avut un plan B.
Fără îndoială. Poate a avut parte de ajutor. Spune-mi...
- Ai vreo legătură cu asta? - Fii serios.
Încetează. Eu am încredere în Vincent.
Nu-mi pasă dacă aveţi încredere în mine,
sincer să fiu. Pentru că, spre deosebire de voi,
eu chiar am făcut ceva.
De două zile încerc să găsesc o cale să scăpăm definitiv de Gol.
Ai găsit vreo soluţie?
Da. Şi nu.
Am folosit jurnalul să intru într-o transă.
Despre ce jurnal vorbeşti?
Jurnalul pe care l-a găsit. Conţine secretele magiei Golului. E scris...
chiar de el.
Realizezi că nimic din ce mi-ai spus
nu m-a umplut de încredere.
Cât timp m-am aflat în transă, am întâlnit spiritul mamei lui Inadu.
De la ea, am încercat să aflu vraja pe care a folosit-o acum 1 500 de ani
pentru a-şi omorî fiica.
Atunci au apărut acoliţii şi m-au oprit.
Ce mai aştepţi? Întoarce-te la treabă.
Acoliţii au luat jurnalul.
Am o bibliotecă plină de cărţi cu vrăji. Alege una.
Klaus, nu am nevoie de biblioteca ta. Jurnalul era special.
Reprezintă o extensie a puterii Golului
în lumea asta. E la fel de etern ca şi ea.
Şi îţi spun de acum, dacă modific vraja
cum trebuie, o pot închide în jurnal
şi pot opri Golul pentru totdeauna.
Unde este acum?
E la acoliţii ei.
Am folosit pagina asta din jurnal ca să ne ducă la locul unde a renăscut.
Acolo îi vei găsi.
Niklaus.
Stai, vin cu tine.
Marcel...
noi trebuie să ne ocupăm de altceva.
Dă-mi voie să ghicesc,
e vorba de Elijah?
Situaţia dintre noi e complicată.
E un cuvânt des folosit pentru a-l descrie pe fratele meu.
Dar sentimentele lui pentru tine sunt simple.
Te adoră, Hayley.
Ştiu asta.
Ştiu ce sacrificii a făcut pentru mine, pentru familie.
Ne-a salvat pe toţi de multe ori.
Am văzut ceva, Rebekah,
în mintea lui.
Nu doar amintiri. Am văzut...
impulsul lui, instinctul lui natural şi...
cred că aşa este el de fapt.
Iar asta te-a speriat?
Te temi că Hope va vedea latura asta a lui?
Mă tem că va vedea că pe mine nu mă deranjează.
Ce va învăţa de la mine dacă va creşte într-un loc unde noi...
ne închidem duşmanii în temniţe
şi omorâm cartiere întregi dacă cineva ne ameninţă?
Eu...
Nu vreau să devină la fel ca noi.
Mesaj de la Klaus: Golul încă trăieşte.
Singurul mod de a închide Golul
este să luăm vraja de la mama lui Inadu.
Vrei să găseşti o cale să o contactezi fără jurnal.
Da. Problema e că nu sunt destul de puternic
să o fac singur. Am nevoie de puterea ta.
Nu.
Marcel, doar mă cunoşti.
Am condus acest oraş împreună cinci ani.
Da, ştiu.
Dar mi-ai spus să te omor dacă îmi ceri vreodată jurnalul.
Nu ştiam dacă pot stăpâni magia lui.
Dar uită-te la mine.
Arăt ca unul dintre acoliţi?
Arăt ca Kinney?
Nu.
Ce trebuie să fac?
Dă-mi mâna.
Nu am dat de ea.
- Cei vii nu au ce căuta acolo. - Hai să mai încercăm.
Nu. Nu are rost.
Chiar şi cu puterea ta, nu e de ajuns.
Jurnalul era singurul obiect destul de puternic să mă ducă la ea.
- Şi atunci ce facem? - Mai avem o opţiune.
Va trebui să mor.
Ce faci?
Nu pot fi puternică pentru mami şi tati dacă nu ştiu să practic magia.
Hope, nu-i nevoie să-i protejezi tu.
Noi te protejăm pe tine. Hai să luăm brăţara...
Nu.
Scumpo, în o mie de ani, familia noastră nu a fost niciodată învinsă.
Nimic nu ne poate învinge.
Există ceva.
Când ai venit să mă vezi de dimineaţă,
a fost frumos.
Adevărul este că...
aproape am fugit.
Mă pricep bine la asta.
De ce nu ai fugit?
Ei bine...
mi-am dat seama...
că atunci când voi muri...
nu mă voi trezi după cinci minute.
Nici tu nu te vei trezi.
Faţă de restul familiei mele, viaţa mea va fi scurtă.
Şi...
Cred că nu am mai vrut să-mi irosesc viaţa fugind.
Mă bucur că n-ai fugit.
OK.
Poate e mai bine să aştepţi aci.
Ne ducem în locul unde ai murit. Nu te condamn.
Dacă nu credeam că o pot face, nu aş fi venit.
Niklaus, când se va termina totul,
vreau să le duci pe Hayley şi pe Hope departe de tot ce e aici.
Te-ai omis singur din ecuaţie.
Orice a văzut Hayley în mintea ta, va accepta cu timpul.
Ba nu.
Nu-i pot explica ce a văzut, Niklaus.
- Cine sunt... - Eşti obosit.
Ce suntem noi, Niklaus?
O mie de ani de deşertăciune, o paradă nesfârşită de măceluri.
Până când a apărut fiica ta.
Acum ea reprezintă totul, Niklaus, merită orice luptă,
merită orice sacrificiu.
Nu trebuie să aibă aceeaşi soartă...
Eradicarea Golului de pe faţa pământului îi va asigura siguranţa.
Orice altceva poate aştepta.
Ştiu că nu eşti mereu cea mai deschisă persoană de aici,
dar trebuie să-i spun asta cuiva...
- Ce s-a întâmplat? - Freya, m-am gândit toată dimineaţa
la ce s-a întâmplat aseară.
Golul mă prinsese. Putea să mă omoare, dar nu a făcut-o.
Mi-a luat doar sângele şi a plecat. De ce?
Sângele poate fi folosit pentru multe lucruri.
Vrăji de localizare, de vindecare, de legat...
Vrăji de legătură.
Nu s-a legat de mine.
Am luat-o din camera lui Hope.
Fă o citire. Spune-mi ce energie simţi.
- E magia Golului. - Sângele de Labonair trebuia să o omoare.
Doar dacă nu s-a legat de linia ta de sânge
şi a găsit un mod să-şi însuşească puterea ei.
Ştie că nu i-aş face rău fiicei mele.
Ce facem?
Aste e o neurotoxină.
E suficient să-mi oprească inima, şi-mi va da suficient timp
să termin treaba cu mama lui Inadu.
Şi cum naiba te aduc înapoi la viaţă?
Injectează direct în inimă.
O va face din nou să bată, dar trebuie să o faci
înainte să se termine nisipul din clepsidră. Altfel, eu o să mor
şi singura voastră şansă să scăpaţi de acel monstru moare cu mine.
Ne vedem în curând.
Scuze că am întrerupt cercul vostru de rugăciuni.
Am venit după jurnal. Şi să vă omorâm pe toţi.
Chiar dacă reuşiţi să luaţi jurnalul...
nu veţi opri nimic.
Vraja a început deja.
Ce păcat.
Stai!
Nu înţelegi gravitatea situaţiei, nu?
Te rog, foloseşte-ţi ultimele momente din viaţă explicându-ne situaţia.
Golul s-a lepădat de trupul ei pentru a lua un altul.
Da, şi vom omorî şi acel trup, şi tot aşa,
până înţelege aluzia.
Nu vei îndrăzni să omori trupul pe care l-a posedat.
Chiar acum se instalează în trupul celei mai puternice vrăjitoare
care va exista vreodată. Şi, ca o ironie minunată,
e vorba de cineva pentru care ţi-ai da propria viaţă.
Aşa.
Vei fi în siguranţă aici. Doar eu pot intra.
Nu stau aici, Freya.
Golul a încercat să te ucidă de o sută de ori.
- Ştie că eşti slăbiciunea mea. - Dacă tu lupţi, voi lupta şi eu.
Şi cu asta basta.
Te rog... nu încerca să mă opreşti.
Am făcut-o deja.
Freya...
Bună, scumpo...
Nu vrei să duci tabla de şah jos, ca să jucăm împreună?
Găseşti tu un loc, şi eu ne pregătesc o gustare?
Îmi vreau fiica înapoi.
Dă-mi voie să ghicesc, aţi venit în numele Golului?
Bun, atunci ascultaţi.
Veţi ajunge la Vincent doar peste cadavrul meu,
şi dacă nu aţi aflat deja, eu sunt nemuritor.
Am încercat, bine?
Nu-mi pasă cât va dura sau ce trebuie să fac,
îmi voi recupera fiica.
Ba nu. Hope se luptă, dar va ceda în curând.
Când semnul va fi complet, voi rămâne definitiv în corpul ei.
Nu-mi vei face niciun rău. Sunt fiica ta.
- Nu poţi. - Inadu.
- Cât timp avem? - Nu o să fie fericită
când va rupe vraja de somn.
Trebuie să ne mişcăm repede.
Nu!
Mulţumeşte-mi mai târziu.
Haide...
Bine ai revenit.
Ai aflat ce trebuia?
Da, am aflat.
Dar am şi nişte veşti proaste.
Hope încă doarme. Crezi că va funcţiona?
Pandantivul a fost făcut pentru a conţine un suflet de Mikaelson, ca al lui Hope.
Am făcut tot ce-am putut să-l repar.
Un efort curajos...
dar Hope îmi aparţine.
Peste cadavrul meu.
Aşa să fie.
OK, ai grijă.
- Tu i-ai omorât pe toţi? - Da.
Sofya m-a ajutat.
Erau acoliţii Golului. Au primit ce au meritat.
Sunt de aceeaşi părere.
Monstrul ăla a pus ghearele pe fiica mea.
Am spus că-ţi aduc jurnalul dacă mă ajuţi.
E rândul tău.
Trebuie să ştii ceva. E vorba de Gol.
Spiritul ăla mi-a posedat trupul, la fel cum face acum cu fiica ta.
Cât era în trupul meu, tot ce voiam era să renunţ,
să mă pierd în întuneric, să dispar pentru totdeauna.
Dar ştiam că dacă o fac, va prelua controlul asupra mea definitiv.
Nu lăsa să i se întâmple asta lui Hope.
E puternică, dar e un copil.
Trebuie să o contactezi, altfel totul va fi în zadar.
E plin de magia Golului. Hope e conectată la ea.
E conectată de tine prin sângele tău.
Dacă le pun la un loc, voi putea face o vrajă
care te va duce la ea.
Apoi trebuie să o laşi pe Hope cu noi.
Să o facem.
Hope se va lupta cu tine.
Simt iubirea pe care ţi-o poartă.
Păcat că nu este de ajuns.
Hope?
Sunt aici.
A venit Golul.
Am încercat să mă lupt cu ea.
Dar totul este atât de întunecat.
E atât de frig.
Sunt tare obosită...
E aici. Ştiţi ce aveţi de făcut.
Bună din nou.
Hope.
Hope, ascultă-mă.
Trebuie să stai trează. OK?
Trebuie să rămâi cu mine.
Poţi să faci asta?
O să încerc.
Ce previzibil.
Vei plăti pentru asta.
Te-am mai omorât o dată, Elijah. Nu voi ezita să o fac din nou.
Inadu.
Arată-te.
Ce s-a întâmplat,
marele şi răul Gol se teme să dea ochii cu mine?
Eu nu mă ascund de nimeni.
Şi în niciun caz de aşa-zisul rege al New Orleans-ului.
Câtă răutate.
Chiar şi pentru tine.
Poate a zis ce nu trebuia.
Sunt sigur că mai avea multe de spus,
dar nu mai contează,
te-a ţinut ocupată suficient timp cât să te capturez.
Chiar crezi că mă poţi învinge?
Poţi încerca.
Dar când Hope Mikaelson va ceda,
voi fi mai puternică decât îţi poţi imagina.
Nu se va întâmpla niciodată.
Vezi tu, am vorbit cu Strămoşii.
Mama ta fiind una dintre ei.
Mi-a dat vraja pe care a folosit-o pentru a te ucide, iar acum,
te voi trimite înapoi în cuşcă.
Pentru totdeauna.
Hope, deschide ochii.
Nu trebuie să adormi.
Îţi spun o poveste.
Dar trebuie să stai trează ca să o auzi, da?
Înainte să te naşti tu,
eu eram o creatură cu totul diferită.
Eram crud.
Eram rău. Şi mă desfătam în teroarea
pe care le-o provocam altora.
Dar, Hope,
din clipa în care te-am văzut,
nu mi-am dorit altceva decât să fiu demn să-ţi fiu tată.
Nu!
Furia pe care o simţi acum se numeşte înfrângere.
Pentru că după asta nu vei mai putea niciodată
să te stabileşti în Hope Mikaelson.
Iar după ce te închid în jurnal,
nu vei mai putea ieşi în veci, aşa că arréter majik sa a.
Dar îmi este frică, Hope.
Mi-e teamă că fără tine...
mă voi întoarce în acel întuneric.
Am nevoie de tine.
Am nevoie să lupţi.
O să lupt, tati.
Crezi că m-ai învins?
- Unde e? - Nu am putut s-o salvez.
- Hope a dispărut. - Poftim?
- Acum e Golul. - Trebuie s-o găsim.
Vincent, trebuie să poţi scoate Golul din...
Elijah, dacă ar fi fost atât de uşor,
n-aş sta aici de vorbă cu tine.
Nu am unde să o pun.
Jurnalul e distrus, bine?
Jurnalul era singurul obiect suficient de puternic
să-i găzduiască spiritul etern.
Trebuie să existe altă cale.
Vincent?
Nu am altă soluţie.
- Unde te duci? - Să-mi găsesc fiica.
- Cum? - Văd eu.
- Lasă-mă să te ajut. - Nu mă atinge.
Sunt de partea ta.
Nu trebuia să o aduc înapoi aici.
Acum o mie de ani, noi trei am făcut un jurământ etern.
Să ne protejăm unul pe altul...
mereu şi pentru totdeauna.
Freya, jurământul te include şi pe tine acum.
Şi o include şi pe fiica mea.
Ea este inima şi sufletul meu.
Acum e undeva,
singură în întuneric,
se luptă.
Nu putem renunţa.
Aşa că vă implor...
pe toţi...
dacă există o şansă...
Cred că ştiu cum o pot salva.
Orice.
Dar dacă facem asta, va fi sfârşitul familiei tale.
Va fi sfârşitul jurământului "mereu şi întotdeauna".
Subtitrare: Retail