Patru ani mai târziu, războiul continuă.
Regele Ştefan a asediat-o pe prinţesa Matilda în castelul Lincoln.
Încep să mă înzdrăvenesc după frigurile astea, scumpa mea.
Medicul meu îmi spune
că ar trebui să fiu pe picioare într-o săptămână.
Sunt atât de uşurată, dragul meu!
Ai vreo veste de la Wilhelm?
Armata regală a atacat-o pe Matilda în Lincoln.
Fratele ei vitreg, Gloucester, este plecat în Franţa,
aşa că nu o poate ajuta.
Rezistă de patru ani asediului şi-a venit vremea recucerim castelul.
Wilhelm îmi spune că pentru Ştefan luptă un cavaler nou,
de care nu a mai auzit nimeni.
Un tânăr foarte misterios.
A învăţat să lupte în Franţa.
Dar este fără pereche.
Mă tem că scumpul nostru Wilhelm este cuprins de gelozie.
Uneori e atât de copilăros.
Ce-i asta, draga mea?
Doctorul a spus că trebuie să-ţi ia sânge.
E prea ocupat să o facă el însuşi, desigur.
Fii binecuvântată.
Wilhelm bate pasul pe loc,
dar nu din cauza vreunui cavaler necunoscut.
Are aproape 25 de ani.
Trebuie să se însoare şi să ne ofere nepoţi.
Sunt destule femei care l-ar primi drept soţ.
Niciuna nu e suficient de nobilă, dragul meu.
Şi dacă nu obţine un titlu prin căsătorie,
atunci va trebui să moştenească unul.
Sugerezi să mă retrag şi să i-l ofer pe al meu?
Ştiu că nu te-ai învoi niciodată la aşa ceva.
Nu cât sunt încă în floarea vârstei!
Ajunge, scumpa mea.
Bei prea mult, Percy.
Ai limba prea slobodă.
Mă tem că ai tăiat prea adânc.
Nu, scumpul meu. Nu suficient de adânc.
Urcă pe scară!
Armata lui Ştefan ne-a împresurat.
Suntem asediaţi de săptămâni întregi.
Cum să mănânc atunci când toţi ceilalţi mor de foame
în numele meu?
Trebuie să-ţi păstrezi forţele, regina mea.
Unde e Gloucester?
Fratele meu nu ne-a mai lăsat niciodată de izbelişte!
Ar trebui să ajungă în curând.
De ce nu vine?
Gloucester poate că strânge trupe ca să îşi salveze sora, maiestate,
dar am înconjurat castelul Lincoln şi în curând vor muri de foame.
Excelent! Se întrezăreşte sfârşitul.
Meriţi laude, tinere.
Ai auzit, Eustaţiu?
Se pare că până la urmă coroana va fi a ta.
Da, da!
Condoleanţe pentru moartea tatălui tău.
Malaria e imprevizibilă.
A fost un supus credincios.
La fel ca mine, maiestate, sperând că eu voi fi noul conte.
Da, într-adevăr.
Avem nişte probleme legate de asta.
- Maiestate? - Există un alt pretendent la titlu.
Se află aici?
Richard de Kingsbridge, erou pe câmpul de luptă.
Ţi-ai dovedit, într-adevăr, loialitatea
în pofida trădării tatălui tău.
Îţi voi cântări pretenţiile cu multă grijă.
Nu cer nimic mai mult, maiestate.
De unde a avut Richard bani ca să devină cavaler?
Doar armura costă o mică avere!
Se pare că are o soră înstărită.
Eu sunt contele!
Eu sunt contele de drept!
Richard şi-a pierdut dreptul când tatăl lui şi-a pierdut capul!
Regele vrea doar să strângă soldaţi.
De vei strânge o armată care să o înfrângă pe Matilda,
îţi va oferi orice pofteşti.
Uşor de zis, dar de unde mijloacele pentru a face asta?
Târgul din Kingsbridge stoarce banii din Shiring.
Kingsbridge ia chiriile, taxele, afacerile...
Închide târgul.
Cum? Regele a fost de acord cu înfiinţarea lui!
Aşa este. Din păcate, a făcut-o.
Ce?
Dacă voi închide târgul pentru tine, tu vei închide cariera de piatră?
Tot mai încerci să opreşti construcţia catedralei
ca să-ţi înalţi palatul la care ţii atât de mult?
Cum vei face ca să închizi târgul?
Încă nu m-am gândit la asta.
Ai vreo idee strălucită, Wilhelm?
Un incendiu. Dă-i foc. Doar ai mai făcut-o.
- Taci, Wilhelm. - Mamă...
Ţi-am zis să taci!
Poate că Wilhelm are dreptate.
Un incendiu... Dar, de data asta, unul mic.
Verifică cricul, Jack!
Ai grijă să fie bine uns.
Roata cea mare trebuie să ajungă sus.
Sunt impresionat, stareţule Filip.
Ai făcut progrese uimitoare de când am plecat eu.
Şi nu-i vorba doar despre biserică, Richard.
Toţi au bani ca să cumpere lucruri.
Oraşul s-a mărit de trei ori, chiar de cinci ori în zi de târg!
Vor să cumpere lâna surorii tale.
Vin s-o vadă pe singura neguţătoreasă din partea asta a Angliei.
Bărbaţii tremură când mă văd.
Să nu te loveşti la deget. Nu-i aşa? Nu-i aşa?
Aşa-i.
Vezi?
Încă mai lucraţi la asta, domnule?
Vreţi să v-o aduc eu?
Închidem partea estică în timp ce lucrăm la restul.
Aşa vom proteja altarul de stihii şi de praf.
Pari obosit şi fericit, Tom.
Chiar aşa sunt.
Eşti liber joia viitoare?
Organizez un banchet pentru întoarcerea lui Richard acasă.
Mulţumesc. Ar fi plăcerea mea.
Şi tu eşti invitat, Jack!
Ai ucis vreodată un uriaş?
Da, chiar am făcut-o.
- Cât de mare? - Cât casa asta.
A curs mult sânge?
Nu, pentru că l-am speriat.
Se temea de şoareci, aşa că i-am băgat unul în nădragi.
S-a speriat aşa de tare, că a picat mort, la pământ.
Pot să-ţi văd pumnalul?
E adorabil, nu-i aşa?
Îi e mai bine aici decât cu părinţii lui adevăraţi.
Taică-său mai mult ca sigur era un pungaş şi maică-sa o târfă.
Lumea-i o capcană a sufletului.
Mi-am lăsat sora la mănăstire.
Am crescut-o de când era mică şi ea a fugit pe străzi.
Nu mi-o voi ierta niciodată.
Asta e linia dragostei.
Văd că ai multe admiratoare!
De ce râzi, Marta? Tu nu mă admiri?
Sigur că nu!
Eu însă o fac. Cred că ai lucrat măiestru la catedrală, Alfred.
Mulţumesc, Aliena.
E rândul lui Jack.
Haide!
Mâna ţi s-a vindecat frumos.
Sf. Adolphus trebuie să fi făcut un miracol!
Cât de ciudat.
Linia iubirii e împărţită, cu multe cruciuliţe.
Iubeşti două femei, Jack, care te tratează tare urât.
Două?
Stăpâna Muncă şi Maica Biserică!
Stareţule Filip?
Du-i-l.
În Nottingham trăieşte un tăbăcar vesel
Numele lui e Arthur Voie-Bună
Nu-i vreun moşier în Nottingham Shire
Care să-i ţină piept curajosului Arthur
Şi cum se ducea el într-o dimineaţă de vară
În pădurea Sherwood
După cerbul roşu care umblă prin partea locului
Se-ntâlni cu un hoţ cu capişon...
Eminenţă.
Focul meu şi-a făcut treaba.
Şi sunt pe cale să-mi împlinesc partea mea din învoială.
Cât de repede puteţi închide cariera?
Din păcate, avem o problemă.
Sper că nu-i nimic grav.
O problemă de viaţă şi de moarte.
Viaţa eternă.
Singura cale de a închide cariera implică vărsare de sânge.
Oameni nevinovaţi îşi vor da viaţa.
Fiul meu va arde în Iad pentru păcatele tale.
De asta ai ezitat să pui planul în faptă, Wilhelm?
Mama s-a temut dintotdeauna de foc.
Însă focurile din Iad sunt veşnice.
În genunchi.
Te căieşti pentru toate vieţile curmate de sabia ta,
trecute şi viitoare?
Da.
Te iert de păcate.
Fă ceea ce trebuie.
Mulţumesc.
Sfinţia ta.
Ce-am făcut să merităm o astfel de onoare?
Lasă sarcasmul, Filip.
Aduc un ordin de la şerif.
Este interzis să găzduiţi un târg fără acordul regelui.
Dar avem acordul său.
Pot să-l văd?
A fost furat.
Şeriful nu-şi aminteşte nimic de vreun acord.
Atunci e un mincinos.
Eu cred că tu eşti mincinosul, Filip.
De luna viitoare, târgul vostru se mută în Shiring.
De ce te-ar privi pe tine asta?
- Minciunile Satanei mă privesc! - Eu nu-s Satana!
Încalci voia Dumnezeului din cer,
care este Biserica, care este adversara Satanei.
Sunt om al Bisericii!
Atunci de ce mă sfidezi? Supune-te.
Întâietate are Dumnezeu!
Biserica are reguli şi ierarhie!
- Mă supun inimii mele... - Îngenunchează în faţa mea...
Acum!
Filip cel semeţ.
Mă voi duce la rege.
Regele este ocupat acum. E la un pas de a câştiga un război.
Eşti fiul vrăjitoarei, nu-i aşa?
Nu e vrăjitoare.
Sunt doar vorbe.
Cum m-ai recunoscut?
Nu ne-am întâlnit niciodată.
Părul!
L-am moştenit de la tata, nu de la ea.
L-ai cunoscut...
- I-am auzit povestea, da. - Nu, mai mult decât atât.
L-ai văzut.
Se întâmpla înainte sau după ce a fost acuzat pe nedrept?
Ataşamentul tău faţă de un părinte pe care nu l-ai cunoscut niciodată
este înduioşător, dar la nelalocul său.
Te credeam mai isteţ
decât să-ţi crezi mama pe cuvânt în privinţa lui,
pe care îl cunosc doar din auzite.
Însă detaliile sunt foarte convingătoare.
A furat un potir care păstra sângele lui Hristos.
Blasfemie.
A lăsat-o grea pe o novice.
Blasfemie.
Şi a murit fără a se căi.
Blasfemie.
Cuvinte.
Da, mă pricep la cuvinte.
Oricine e bun la ceva.
Şi la tine se vede la ce eşti bun.
Pot?
Drăcuşori minunaţi!
Da...
Pari să-i ştii prea bine.
Cine ţi-a zis să sculptezi asta?
Otto e mort, împreună cu alţi patru!
Oameni buni, cu teamă de Dumnezeu
care meritau dreptul la pace şi la dreptate de la Domnul lor!
Destul cât înşişi îngerii să verse lacrimi!
Trebuie să te duci la rege!
El ne poate da înapoi cariera şi târgul.
Richard pleacă în zori către Lincoln.
Regele îl aşteaptă acolo.
Te poţi lipsi de Jack o săptămână?
El îi poate explica mai bine ce nevoi avem pentru construcţie.
Nu, aşa e bine. Trebuie să fie puţin mai întunecată.
Bună dimineaţa, Jack!
Ce te aduce în oraş?
Am venit să-l întreb pe Richard
dacă eu şi stareţul Filip îl putem însoţi în Lincoln.
Se va bucura de tovărăşia voastră. Însă acum nu e aici.
Încearcă să câştige un sărut de la fiica fierarului.
Vrei să-l aştepţi? Ar trebui să vină în curând.
Mi-ai văzut odaia de ţesut?
Nu-i cine ştie ce, dar e tot ce-mi trebuie.
Noul meu palat!
Ţi-e dor de cel dinainte?
Doamne, nu!
Mi-e dor de taica şi de cei cu care locuiam.
Dar nu-mi lipsesc obligaţiile şi ambiţiile.
Cu siguranţă nu-mi lipseşte inocenţa sau ignoranţa mea,
oricum ai pofti să-i spui.
Sunt fericită.
O meriţi.
Tu eşti... fericit?
Dacă sunt fericit...
Cred că da. Cred... Mai ales când sunt la muncă.
Când trudesc, aud nişte voci.
Ale cui? Vocile îngerilor? Eşti un sfânt?
Nu, voci ale pietrei.
Când o sculptez, îmi spune unde să o tai cu dalta.
Piatra îţi vorbeşte?
Nu, nu piatra, ci ceea ce doreşte ea să devină.
Deci sfântul sau garguiul
sau cel mai neînsemnat colţişor din catedrală...
Nici nu trebuie să aibă un chip.
Poate fi... o linie, un model sau un arc de boltă.
Nu este... Nu este o voce.
Este... o imagine,
dar mai degrabă-i ecoul unei imagini...
Nu pot să-ţi descriu.
Îmi pare rău.
Doar că... ştiu, atunci când dalta loveşte piatra,
că aceasta e în armonie cu mine.
E ca un cântec.
Asta este.
Este cântecul a ceea ce va deveni.
Ce norocos eşti.
Aici erai, Jack.
Te cheamă tata.
Tencuiesc boltele.
Da, haide! Pleacă de aici!
Te temi de noi?
Haide!
Te-ai descurcat bine, tinere Richard.
Lasă-le acolo.
Matilda mai controlează acum doar interiorul castelului.
Târfa nu va scăpa şi de data asta.
Richard de Kingsbridge! Bine ai revenit!
Mă bucur să mă întorc, înălţimea ta!
Asediul merge bine?
Al naibii de bine.
Se-mplineşte doar o lună şi oamenii mor de foame.
Îşi aruncă morţii peste zid la fiecare ceas.
Putoarea lor e fetidă, dar mirosul victoriei e pe măsură de dulce.
Văd că ţi-ai luat un călugăr drept scutier.
Este stareţul din Kingsbridge, stăpâne.
Da, stareţul Filip.
Ai venit să lupţi în slujba mea?
Sunt aici pentru că lucrarea Domnului are nevoie de ajutor, maiestate.
Dacă este lucrarea Domnului, atunci s-o facă El însuşi.
Eu sunt ocupat.
Pentru mine, maiestate, domnia ta îl poate măcar asculta?
Scoate-ţi rasa.
Maiestate?
M-ai auzit.
Dezbracă-te.
Eşti mai semeţ decât pe vremuri.
Nu vreau să-ţi văd trupul de-un alb bolnăvicios.
Vreau să-ţi port straiele alea împuţite.
Wilhelm de Shiring?
Da, stăpâne?
Găseşte-i o tunică.
Vreau să arunc o privire în preajma zidurilor oraşului,
iar dacă port rasă nu vor trage în mine.
Tu, pe de altă parte, eşti o ţintă uşoară.
Poate că e voia Domnului să pier ca să îl salvez pe rege.
Eu n-am înţeles niciodată ce vrea Dumnezeu.
Crezi că asta voieşte?
Nu ştiu, stăpâne.
I-am cerut Domnului o singură viaţă.
A Matildei.
Nici măcar nu trebuie s-o ucidă, doar să o dea pe mâna noastră.
Dar ei preferă să-şi înfometeze copiii
şi să-şi lase bunicii doar piele şi os.
E alegerea lor, nu a mea. Şi sigur nu-i a Domnului.
Uitaţi!
Ţi-e teamă, Filip?
- Să-i ucid? - Cheamă-l pe căpitan!
Arcaşii sunt foarte pricepuţi.
Da, stăpâne, mi-e foarte frică.
De voi fi ucis, măria ta va reînfiinţa târgul din Kingsbridge?
Acum spui ce te doare de fapt.
Nu aveţi acordul meu?
- S-a pierdut. - Plăteşti pentru unul nou?
Da, dacă nu vreţi să ni-l daţi de milă, în numele Domnului.
Eşti un om mândru şi simplu.
Mă veţi lăsa să iau piatră din carieră?
Nu ţi-am dat dreptul ăsta mai demult?
Ba da, dar apoi l-aţi luat.
A, da.
Da, pentru că am fost avertizat în privinţa ta.
De cine? De episcop?
- Acum nu mai contează. - Stareţule!
Cine are părul roşu ca focul? Băiatul unui artist.
Pe-un rege îl încoronează, pe altul îl distruge.
Băiatul acela cu părul roşu... vreau să fie ucis până în zori.
Stăpâne! Luminăţia ta!
Armata lui Glouchester a venit s-o elibereze pe Matilda.
Vor ajunge aici până la amiază.
Bine. Pregătiţi-vă de luptă.
Maiestate! Acordul pentru târg şi pentru cariera de piatră?
Ţi-l refuz.
La arme, băieţi!
Singura noastră speranţă de-acum este ca Ştefan să fie înfrânt.
De obicei, la ora asta,
sunt în genunchi şi-I înalţ laude Domnului.
Tu te rogi, Jack?
Eu văd în munca mea un soi de-nchinăciune.
Unii dintre cei mai mari artizani, poeţi şi muzicieni erau credincioşi.
Roagă-te împreună cu mine.
Doamne! Mătăniile mele!
Cred că mi-au căzut când mi-am scos rasa.
Du-te în biserică, vezi dacă le-a găsit cineva.
Da, părinte stareţ.
Gloucester se retrage în pădure.
Ştefan îl urmăreşte.
Robert de Gloucester,
te iau prizonier în numele regelui Ştefan.
Nu-l văd nicăieri pe rege.
L-am prins!
Se cere recompensă pe rege!
L-au capturat pe rege.
Gloucester a învins! Sunaţi de retragere!
Retragerea!
Retragere!
Uite-i cum fug mâncând pământul!
Ce este? Ce se petrece?
Fratele tău a fost capturat.
Dumnezeule!
Precum şi regele.
Soldaţii noştri l-au prins în ambuscadă.
Armata lui Ştefan dă semnal de retragere.
Fug.
Oamenii fratelui tău vin să ne elibereze.
Am învins!
Trăiască regina Matilda!
Opriţi-vă!
În numele lui Iisus Hristos, opriţi-vă!
O să fie cam delicat, dar Domnul e de partea noastră.
Ai ţinut minte povestea, Wilhelm?
Roagă-te ca ea să-ţi dea crezare.
Ce căutaţi aici?
V-aţi întors împotriva noastră.
Regele vostru zace în temniţă aşteptând să atârne-n ştreang.
De ce n-aţi fi spânzuraţi şi voi, odată cu el?
Domnia ta...
Nu suntem "Domnia ta". Suntem "Maiestatea voastră".
Maiestate, fratele tău vitreg, Robert de Gloucester,
este şi el prizonier, pe mâna rămăşiţelor armatei lui Ştefan.
Cel care l-a capturat, Richard de Kingsbridge,
e un bărbat însetat de sânge.
Cu regret spun că îl cunoaştem bine.
Dacă Ştefan va fi atârnat în ştreang,
Gloucester va atârna mai sus decât el.
Dar domnia ta îl poate salva.
Având încredere în voi?
Îi ţinem partea maiestăţii tale mai mult decât bănuieşti.
Am fost confesorul fratelui tău
şi doamna Regan i-a slujit soaţei sale.
Da.
Îmi amintesc de tine.
Ţin minte chipul tău.
Fratele meu, prinţul, şi soţia lui au pierit în naufragiul corăbiei
care a servit drept cauză a războiului de succesiune.
N-au fost supravieţuitori.
N-ar fi trebuit să fii şi tu la bord, cu ei?
Maiestate, am fost trimis înainte cu altă corabie
împreună cu fiul meu mezin care astăzi mă însoţeşte.
Maiestate.
Cine v-a trimis înainte?
Fratele domniei tale, prinţul.
Îi aduceam veşti bune regelui, părintele domniei tale.
Stăpâna mea, prinţesa, rămăsese în sfârşit grea.
De ce nu am aflat despre asta?
Vestea naufragiului a ajuns la Curte înaintea mea, maiestate.
N-am văzut de ca să-l împovărez pe tatăl domniei tale şi mai mult.
Ce altceva ne mai ascunzi?
Nimic, înălţimea ta.
Atunci de ce te-ai aliat cu Ştefan, împotriva noastră?
Wilhelm.
Am fost crescut la curte, maiestate,
şi părinţilor mei li s-a zis că dacă nu l-ar fi susţinut pe Ştefan
eu aş fi fost ucis.
Maiestatea ta îşi iubeşte fiul, la fel ca mine.
Ce n-ar face o mamă pentru a cruţa viaţa fiului său?
Foarte bine.
Puteţi trata cu acest Richard de Kingsbridge
şi puteţi să-l daţi în schimbul vieţii dragului Gloucester
pe trădătorul de Ştefan.
Presupun că n-ar accepta nimic altceva.
Secretarul nostru, părintele Francisc, vă va însoţi.
Însă preaiubitul tău fiu va rămâne aici, ca garanţie.
La orice suspiciune de trădare din partea voastră,
vă voi pune boaşele pe un platou...
Pe toate şase.
Am venit să-l văd pe Ştefan uzurpatorul
la porunca reginei.
Dă-mi cheia!
Nu!
Grăbeşte-te, bine?
Trebuie să înţelegi, maiestate,
că ne-am aliat cu Matilda doar ca să te ajutăm.
Odată ce vei recăpăta tronul...
Voi pune să fie ucisă.
La momentul potrivit, maiestate.
Dar, mai întâi, vrea să-i juri credinţă
şi să o recunoşti public ca regină.
Niciodată.
Fii fără grijă, orice s-ar scrie azi, mâine se poate şterge.
Îi pot spune că te învoieşti?
Mai degrabă aş atârna în ştreang.
Atunci asta vei face.
Când torţionarii ei vor termina cu tine,
o vei implora să te ierte de pe eşafod,
gâtul ţi se va rupe şi vei face pe tine.
Nu-i nimic nobil la moartea prin spânzurare.
Fă ce trebuie să faci.
La plecare, trebuie să fac un lucru neplăcut.
Îl vezi pe preotul de acolo?
El l-a trădat pe Bartolomeu de Shiring,
prietenul reginei, în faţa lui Ştefan, uzurpatorul.
Dacă îl poţi face să recunoască, ea va fi foarte mulţumită.
Haide.
Toată lâna căzută din saci să fie pusă în coşuri.
Anul trecut, când am făcut asta, ne-am ales cu încă jumătate de sac.
Profitul este al vostru.
Mulţumim!
Alfred.
Ce s-a întâmplat?
Am primit veşti din Lincoln.
Richard... Spune-mi că nu-s despre Richard.
Nu, Richard e teafăr. Chiar el ne-a trimis vorbă.
Armata lui Ştefan e înfrântă şi acum Matilda e regină.
Dar...
Stareţul Filip?
E captiv, nu mort.
E printre cei pentru care se cere răscumpărare.
Doamne sfinte!
Jack a murit.
E uşor, Filip. Tu eşti om cinstit.
Unui om cinstit îi vine uşor să spună adevărul.
Trebuie doar să zici că l-ai trădat pe Bartolomeu
şi că i-ai răpit Matildei şansa unei victorii mai iuţi.
Spune-o. E uşor.
Eu... eu...
îl rog pe Dumnezeu să-mi dea putere.
Cruţă-te, Filip. Nu eşti un martir.
Şi tu nu reprezinţi Biserica!
Da! Da!
Da!
L-am trădat pe Bartolomeu în faţa ta...
iar tu ai trădat-o pe Matilda.
A mărturisit.
Este un trădător.
Să fie spânzurat.
Da, eminenţă.
Pentru a ne scuti de cheltuieli şi, cu voia Domnului,
pentru a plăti răscumpărarea stareţului nostru,
eu, ca ajutor de stareţ,
poruncesc ca lucrările la catedrala din Kingsbridge să se oprească.
Nu e mort.
Aş şti de-ar fi pierit.
Nu poate fi mort.
Nu-i dau voie să fie mort.
Am visat că se va petrece asta şi nu am mişcat un deget.
De ce? N-are niciun sens!
Nu trebuie să aibă vreun sens.
Aşa e planul Domnului şi...
Planul Domnului?
Dacă Dumnezeu are vreun plan, acesta nu merge prea bine, nu-i aşa?
Fă pace cu Dumnezeu.
Subtitrare de Felixuca