10 ANI MAI TÂRZIU ANUL DOMNULUI 1156
Bună dimineaţa.
Aşadar, acum că am terminat bolta,
vom începe lucrul la turnuri.
Sunt două degete care arată spre Rai,
dar şi care susţin îndoit zidul naosului.
Bugetul nostru e strâns, timpul e şi mai strâns.
Deci, trebuie să fim iuţi şi sârguincioşi.
Şi nu e loc pentru greşeli acum.
Vom termina biserica asta cât timp pacea domneşte.
Un alt război ne-ar putea opri de tot.
Acum, Matei...
Mi-e teamă, tată.
Dumnezeule, Eustaţiu! De ce ar putea să-ţi fie teamă?
Că voi lua o decizie proastă.
Regii nu iau decizii proaste.
Sfetnicii tăi de vor povăţui.
Dar, dacă ceva merge prost,
este greşeala lor că nu te-au informat complet.
Acum stai jos.
Să intre petiţionarul.
Nu te agita.
Eşti rege doar pentru o dimineaţă.
Asta e... E o problemă minoră.
England nu se va prăbuşi dacă tu nu te descurci cu asta. Bravo, băiete.
Richard de Kingsbridge, bine ai venit acasă.
Cruciada a mers bine?
A fost o lungă călătorie, Maiestate, cu rezultate slabe.
Ai ucis o mulţime de evrei, nu-i aşa?
Aşa mi s-a spus.
Am ajuns să cred că evreii nu sunt neapărat duşmanii noştri, Măria ta.
Ce ciudat.
În orice caz, ai o petiţie.
Prinţul Eustaţiu, aici de faţă, o va asculta.
Şi orice ar decide, va fi lege.
Mărite Prinţ.
Vorbeşte liber, Richard.
De mulţi ani, am tot cerut
ca titlul tatălui meu să-mi fie redat mie,
împreună cu castelul şi pământul.
Eu l-am servit pe rege cu loialitate,
mai întâi împotriva Matildei, acum în Ţara Sfântă.
Titlul tău i-a fost dat lui William Hamleigh, adevărat?
Da, stăpâne.
Dar el trece mereu dintr-o tabără în alta
în războiul de succesiune
şi în plus, este un moşier prost, cu taxele neplătite.
Eu voi plăti acele taxe şi vă voi servi mai bine decât el,
de-ndată ce Shiring va fi al meu.
Foarte bine, e al tău.
E al meu, stăpâne?
Da, dacă... e în regulă, tată?
Cum spui tu, Eustaţiu.
Mai e doar o mică problemă.
Cardinale Waleran,
îl ştii pe Richard de Kingsbridge, nu-i aşa?
Eminenţă.
Cardinalul s-a întors recent de la Roma
unde l-a servit pe Sanctitatea Sa, timp de aproape 8 ani.
Eminenţa Voastră este bine răsplătită pentru serviciu, înţeleg.
Care e problema, Cardinale?
De ce nu poate Richard să fie numit Conte?
Pentru a-şi revendica titlul,
trebuie să ia castelul prin forţă, Maiestate.
Şi este bine înarmat, cred.
Deci, Richard trebuie să-şi crească propria armată,
s-o plătească, s-o hrănească şi s-o înarmeze el însuşi.
Dacă nu cumva Maiestatea Voastră e dispus să contribuie.
Nu.
Nu, asta e... e imposibil.
Suntem săraci lipiţi pământului.
Tommy! Tom, trebuie să alergi împotriva vântului.
Deci, ia-o invers.
- E bine. E bine. - Dă-mi coşul.
Jack!
Ce?
Nimic.
Stai, ce? Ce este?
Nu, nu. Încetează.
Vine furtuna.
Mă duc să verific catedrala de crăpături.
Ar trebui să-l duci acasă pe Tom înainte să se ude.
Dumnezeu împiedică orice s-ar putea întâmpla
preţioasei tale catedrale.
Ce-ai spus?
Am spus: catedrala prima, familia pe locul doi.
Nu e adevărat.
Este munca mea.
Este viaţa ta, Jack.
Nu eu, nu Tommy.
Tu ai munca ta, Aliena.
Care nu se compară cu chemarea ta către Dumnezeu.
Stareţul Filip îţi dă un salariu de mizerie
pentru toate orele pe care le petreci construind biserica lui, Jack.
A lui, nu a ta.
Eşti atât de obosit când vii acasă,
că nu mai ai energie pentru altceva decât să dormi.
Sunt tratată ca o ibovnică neglijată.
Nici măcar nu sunt soţia ta!
Şi crezi că o după-amiază cu zmeul în parc şi picnic
este suficient ca să fie totul bine?
Nu eşti soţia mea pentru că ai ales să te măriţi cu Alfred.
şi te-am implorat să n-o faci,
dar Richard avea nevoie de bani.
Şi doar de asta îţi pasă, nu-i aşa?
De preţiosul titlu al lui Richard.
Asta e speranţa ta naivă, Aliena, nu a mea.
Priveşte faptele în faţă.
Shiring e un vis,
niciodată nu-l vei recâştiga.
Exact cum nu vei mai fi vreodată prinţesă,
doar ibovnica comerciantă a unui muncitor de rând.
Acum du-l înapoi pe Tom.
Cineva a lăsat asta pentru tine, Eminenţă.
Cine?
Nu a spus.
Secretul tău va ieşi la iveală.
Ţi-a sosit timpul. Am dovada.
Fantoma lui Jack Sharebourg
Ne vom opri la han.
Mamă!
Ce vrei?
Bani? Mâncare?
Trebuie să mă ajuţi, vrăjitoareo.
Nu pot să te ajut dacă mă omori.
Nu vreau să rănesc pe nimeni!
Remigius!
Nu am pe nimeni la care să mă duc.
Pe cine iubeşti cel mai mult?
Şi ce mi-ai face?
Mamă! Nu!
Cine ţi-a făcut asta?
Soţul meu.
De ce?
Era beat şi furios.
O face adesea, dar acum a fost cel mai rău.
Cine e soţul tău?
Nu trebuie să-ţi fie teamă.
O să te ţin în siguranţă.
William de Shiring.
Elisabeta?
Am fost îndrăgostit cândva.
Dragostea e un lucru teribil.
Ştiu, m-a lovit de moarte.
Ea a murit?
El s-a spânzurat. Şi eu l-am găsit.
Aveam doar 13 ani când m-a luat de nevastă.
Biserica îi interzicea să se atingă de mine
până când eram mai... matură.
Nu i-a păsat deloc de reguli.
A venit la mine în noaptea nunţii,
şi m-a rănit atât de rău
încât, după aceea, nu am mai putut să am copii.
L-am iubit şi m-a iubit şi el pe mine.
Cum poate fi un păcat?
Dar m-am spovedit, iar duhovnicul meu
m-a pus să-l denunţ în faţa celorlalţi.
Şi după ce şi-a luat viaţa, duhivnicul meu m-a făcut să îndrept lucrurile,
aşa încât să nu mai pot păcătui vreodată în felul acela.
Ai fugit.
Acum trei zile.
Dumnezeu să mă ajute dacă mă găseşte.
Duhovnicul tău încă trăieşte?
Da.
Ar trebui să-l denunţi în faţa Bisericii.
El este Biserica.
Dar i-am trimis o scrisoare
de la fantoma lui Jack Cherburg.
Ce?
Ameninţând că secretul lui va ieşi la iveală.
Dar e tot ce pot face, să-l ameninţ.
Ce ai face...
... ca să vezi că se face dreptate?
Orice.
Pentru biserica noastră, Sfinte Doamne, aş face orice.
Sunt crăpături în tavan?
Nu trebuie să mai foloseşti biserica
până când nu găsesc cauza şi o repar.
Ai spus că ai găsit o cale de a suporta greutatea.
Aşa am crezut.
La fel a crezut şi Alfred.
Nu, vechile ziduri erau făcute
pentru acoperiş din lemn, dar el a folosit piatră.
Zidurile astea sunt întărite cu contraforturi.
Pot suporta greutatea.
Atunci de ce tavanul se crapă?
Nu ştiu, stareţe! Nu ştiu.
Tom ar şti. Eu nu sunt Tom.
Richard! Richard!
Mi-ai lipsit!
Eşti acasă!
Şi fericit să fiu aici.
Îl strângi în braţe, soră dragă,
pe noul Conte de Shiring.
E adevărat.
Regele Ştefan a atestat oficial asta săptămâna trecută.
Minunat!
Tot ce am muncit pentru asta...
în toţi aceşti ani...
În sfârşit, am reuşit.
Mai e o complicaţie minoră.
Înainte de a ne muta acolo, trebuie să-l dăm afară pe William.
N-ar trebui să fie greu. Ai prieteni din armată.
Încercuieşti castelul
şi, dacă William nu se predă, ataci.
În 17 ani de război civil, ştii de câte ori
am văzut un castel cucerit prin atac direct?
Nici măcar o dată.
Ele sunt cucerite prin laşitate, trădare şi înşelătorie.
Trebuie să găsim o cale de a intra fără ca William s-o ştie.
Ce?
La ce zâmbeşti?
Avem calea de a intra.
Leagă o frânghie împrejur.
Da, deschide.
Richard s-a întors. Şi-a câştigat titlul.
William Hamleigh e un tiran!
A atacat Kingsbridge, a ucis cetăţenii lui,
şi încă umblă liber printre noi oricând doreşte.
Regele Ştefan a găsit de cuviinţă să-l deposedeze de titlul lui,
dar depinde de noi să-l deposedăm de domeniile lui.
Am soldaţi, prieteni din cruciadă
care vor conduce acţiunea şi vor duce greul luptei,
dar am nevoie de oameni care să-i susţină.
Vă voi răsplăti cu aurul pe care îl vom captura.
William va fi pedepsit pentru răul pe care l-a făcut,
iar sângele nevestelor şi copiilor voştri va fi răzbunat!
Nu suntem destui ca să putem cuceri un castel!
Nu vom putea trece dincolo de poartă.
Ba da, vom putea.
Avem o prietenă care ne va ajuta.
Ce este?
Arăţi de parcă ai avea nevoie să te spovedeşti.
Am fost un măgar şi un idiot.
Păi, dacă ăsta e un păcat, noi toţi vom arde în Iad.
Despre ce e vorba?
Aliena, acoperişul,
tot ce e mai important în viaţa mea.
Ce ai spus azi dimineaţă era corect.
Ai dreptate, tu nu eşti Tom.
Tu eşti Jack, ceea ce e mult mai bine.
Tom era un visător, cu suficientă credinţă ca să dea greutate visurilor sale,
dar tu...
tu ai un dar excepţional.
Tu ai hotărâre în loc de credinţă.
Toţi avem nevoie de credinţă, Jack.
Face ca Dumnezeu să ne poată ajuta mai uşor.
Iar Aliena crede în tine mai mult decât tu însuţi.
Câtă încredere ai tu în ea?
Ce vrei să spui, stareţe?
A plecat, acum o oră, cu Richard şi o armată, ca să recucerească Shiring.
A plecat? Stareţe?
Edgar.
O, stăpână.
Stăpânul William e aici?
Nu, a plecat să vă caute.
Adună toată lumea în curte.
Trebuie să fac un anunţ.
Da, stăpână.
Las-o deschisă, Edgar.
Dar, stăpână?
Las-o deschisă.
Toată lumea, linişte pentru stăpână!
Am venit să vă spun tuturor adio.
Nu mai sunt stăpâna voastră
pentru că soţul meu nu mai este contele vostru.
Regele Ştefan i-a acordat titlul lui Richard,
al cărui tată a domnit aici odinioară,
şi pe a cărui soră, Aliena, unii dintre voi şi-o amintesc.
Predau castelul contelui legitim de Shiring,
şi vă comand tuturor să lăsaţi armele jos.
Nu va fi vărsare de sânge.
Castelul e cucerit, Walter.
Dar eu nu sunt!
Fără vărsare de sânge!
Nu, stai.
Acum suntem chit.
Acum suntem chit!
M-a trădat, propria mea nevastă.
Dacă loveşti un câine...
într-o zi, s-ar putea să te muşte.
Mama ta niciodată nu a învăţat asta
şi acum arde în focul etern.
Prostii, e în Rai,
îngenunchiată în faţa tronului Domnului.
E în Iad, William, şi umblă zvonul că tu ai trimis-o acolo.
Ce pot să fac?
Voi construi o capelă în schimbul mântuirii ei.
E prea târziu pentru asta.
Tot ce poţi face e să te salvezi pe tine însuţi acum.
Cum?
Voi face orice.
Nu e cinstit!
Nu, nu este.
Foarte puţine sunt cinstite în viaţa asta,
iar forţele răului sunt puternice.
Şi nu fac nicio greşeală.
Cu diavolul ne luptăm, iar scorul este egal.
Dar de asta te-am chemat aici.
Am autoritatea de a numi un şerif de district.
Ce-ai spune să te numesc pe tine?
Nu sunt şerif.
Sunt un stăpân.
Nu-mi pune răbdarea la încercare, William.
O să vreau să te pun să arestezi pe cineva pentru omor, curând.
Pe cine? Cine a omorât pe cine?
Nimeni nu a omorât pe nimeni, încă.
Nu pricep.
Nu, nu mă aştept s-o faci.
Ai încredere în mine, William.
Pregătesc o capcană pentru o vrăjitoare.
Mamă.
Ce faci aici? De ce erai în criptă?
Dezgrop o scrisoare veche pentru un prieten nou.
Ai încredere în mine, Jack. Pregătesc o capcană pentru un episcop.
Alfred! Frate, trezeşte-te.
E cineva aici să te vadă. Trezeşte-te.
Spune-le că nu mă simt bine.
Eşti destul de bine. Ridică-te în picioare.
O să aduc nişte apă ca să te speli pe faţă.
- De ce? Cine e? - E Cardinalul Waleran.
Eminenţă.
Scoală-te, Alfred.
Ţi-a oferit Martha ceva de mâncare?
Nu am timp. Sunt aici ca să-ţi acord o favoare.
E vorba de anulare? O să pot să mă însor din nou?
Dacă-mi îndeplineşti dorinţele, vei putea face orice doreşti.
Ce-i asta? Un pumnal?
Ce?
Vreau să-l provoci la luptă pe Jack Jackson.
Vrei să-l omor?
Nu, sigur că nu. Asta ar fi o crimă.
Atunci ce?
Vreau să-l faci pe Jackson să verse nişte sânge.
Al tău.
Sângele meu?
Dacă-ţi convine. Doar câteva picături, nimic serios.
De ce?
Ca să poată fi arestat.
Mă ocup eu de restul.
Dacă faci asta, îţi anulez căsătoria
şi te fac un om liber.
Şi te poţi însura cu cine vrei.
Ţi-ai ales... vreo mireasă?
Câteva.
Mă bucur să fiu de folos.
M-am hotărât să mă întorc în Anglia...
să lupt pentru coroana care mi se cuvine.
Soldaţii noştri se întorc din cruciadă, mamă.
Ei mă vor susţine.
- Henric... - Nu îndrăzni să-mi interzici!
Mi-ar fi ruşine dacă nu ţi-ai dori asta,
dar părintele Francis crede
că se poate câştiga coroana cu cerneală, nu cu sânge.
Ştefan este bătrân iar fiul său, Eustaţiu, e slab şi nepopular.
Lasă-mă să călătoresc cu tine şi să încerc să negociez un compromis.
Nu cred în compromisuri. Compromisul e pentru laşi.
Scuip frica în faţă.
Adun o armată!
Ai terminat acolo?
Trebuie să continui singur.
Bolta crapă, nu din cauza greutăţii,
ci din cauza înălţimii,
din cauza vântului.
Nu pricep.
Vino. Uite.
Ăsta e zidul bisericii.
Acum, pune-ţi mâna orizontal peste degetele mele,
ca şi când ar fi acoperişul.
Bine, acum apasă în jos.
Deci, cum zice Euclid, zidul braţului meu rezistă greutăţii.
Acum, în loc de acoperiş,
imaginează-ţi că mâna ta este vântul care bate spre braţul meu.
Vezi?
Bolta crapă pentru că zidurile se mişcă.
Vântul e cauza.
Nu e o coincidenţă că am descoperit crăpăturile
în noaptea cu furtună.
Mulţumesc, Elisabeta. Ia-o pe asta în loc.
E mai bună decât stofa italienească,
iar culoarea nu păleşte.
Vezi, toate părţile astea, nu numai zidurile,
au menirea de a lucra împreună ca să susţină totul.
E ca o echipă de muncitori.
Am învăţat asta în Franţa.
Vântul e o forţă nouă care lucrează împotriva noastră.
Nu era atât de puternic la Saint Denis.
Deci, ce căutăm noi
e un nou element care nu a fost încă inventat.
Acum, uită-te la pasăre şi urmează-mă.
Mă duc să cumpăr nişte flori.
E un contrafort mai înalt, cu cel puţin 6 metri mai înalt,
dar cu aceste două jumătăţi de arc,
trec pe deasupra, spre zidul exterior,
lângă locul unde se produc crăpăturile.
Asta va întări jumătatea de sus a bisericii
şi păstrează zidurile rigide când bate vântul.
Dar aceste contraforturi mai înalte nu vor apărea destul de... dezgolite?
Păi, dacă încercăm să le ascundem cu mai multe ziduri, pierdem lumina.
Ce e rău dacă apar dezgolite,
atâta timp cât sunt puternice şi elegante, precum aripa unei păsări?
Bună dimineaţa, dragă soţie.
Contraforturi înaripate?
Exact.
Jack! Alfred... e beat.
Nu l-am văzut niciodată atât de sălbatic.
Ce vrei să spui?
A atacat-o pe Aliena.
Ce s-a întâmplat?
Şi braţul.
Am fost şi mai rău.
Jack!
Alfred!
Bastardul m-a înjunghiat!
Toată lumea, Jack Bastardul m-a înjunghiat fără motiv!
Nu, a atacat-o pe Aliena.
E soţia mea!
Soţia mea, surioară, uitaţi ce mi-a făcut Jack Bastardul.
S-a zgâriat singur, Aliena. Era cuţitul lui.
Nu l-am mai văzut în viaţa mea!
De ce m-aş înjunghia singur?
Pe Aliena vreau s-o înjunghii, şi nu cu un cuţit.
Ce?
M-a înşelat!
- Ce? - Era otrăvit.
Doamne Dumnezeule!
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu.
Pentru Matilda, Regina Angliei!
Eustaţiu! Eustaţiu!
Da?
Sunt Henric.
Mă bucur să te cunosc, vere.
Mort?
Nu e mort. Fiul meu nu e mort.
Nu, nu.
Nu!
Maiestate, nu.
Maiestate!
Maiestate, te rog!
Eustaţiu, băiete drag, eşti în viaţă!
Eşti în viaţă!
Nu. Nu!
Care e înţelesul acestui lucru?
Ca nou numit şerif al districtului,
am venit să-l arestez pe Jack Jackson
pentru uciderea lui Alfred Thomson.
Această caterdală sălăşluieşte pe pământ sfânt.
Nicio arestare nu poate fi făcută, după legile sanctuarului.
Acum ia-ţi oamenii şi caii şi pleacă.
Nu te grăbi, bunule stareţ.
Legile sanctuarului se aplică doar bisericilor
care au fost închinate şi sfinţite.
Ar trebui să ştii asta.
Biserica asta încă nu e terminată, deci legile Domnului nu au putere aici.
Luaţi-l.
Ce ştii tu despre legea Domnului?
Biserica ta e o biserică a ambiţiei, nu a lui Hristos.
Sfânta ambiţie care mă aduce mai aproape de Hristos.
De asta l-ai ars pe tatăl meu?
Biserica a făcut-o. Eu doar l-am condamnat.
Dar lordul Percy şi stareţul Ioan
erau la ordinele tale, nu-i aşa?
Eram un biet preot.
Cu legături la curte! Ce ştia tatăl meu?
Era ceva legat de Corabia Albă?
Puneţi-i căluş la gură. Pregătiţi judecata.
Trimite după un călău de la Winchester.
Încearcă să-ţi termini catedrala acum.
Alfred Thomson era beat.
M-a atacat în piaţa publică.
Ca soţia lui.
L-ai respins în public. Reacţia lui era de înţeles.
Nu am trăit ca soţ şi soţie timp de aproape 10 ani.
Şi mai multe motive, aş crede, pentru disperarea lui, nu?
Jack Jackson l-a înjunghiat pe Alfred Thomson?
Rana nu a fost mortală. Abia dacă i-a crestat pielea.
Nu mortală? Poate îl faci pe răposatul tău soţ să depună mărturie despre asta.
Pumnalul era otrăvit.
Sunt martori aici care pot depune mărturie despre cum a murit Alfred Thomson.
Mai mult, arma nu aparţinea nici lui Alfred, nici lui Jack.
Ăsta e doar un joc de cuvinte. Luaţi martorul de aici.
Faptele sunt clare.
Alfred Thomson a murit dintr-o rană prin înjunghiere
executată de Jack Jackson, care este astfel condamnat
la spâzurare de gât, până moare.
Şi fie ca Domnul să aibă milă de sufletul său!
Începeţi execuţia.
Nu! Nu! A fost crimă,
dar cel care a otrăvit pumnalul ar trebui spânzurat, nu Jack!
Tăcere, femeie. Tăcere!
Am dovada!
Nu mai e nevoie de dovezi în plus.
Prizonierul a fost condamnat.
Dovada
uciderii unui viitor rege...
a unui regicid.
Despre ce vorbeşte?
- E o nebună! - Minte ca să-şi salveze fiul.
Femeia aceea a fost condamnată ca vrăjitoare, acum mulţi ani,
şi a ocolit legea de atunci.
Deci, vom avea două spânzurări azi.
Mamă, fugi. Fugi!
Nu. S-a fugit prea mult de lege în Kingsbridge.
Am dovada aici.
Linişte! Lăsaţi femeia să vorbească!
Dovada înaltei trădări.
Potirul a fost pus intenţionat asupra lui Jacques Cherbourg
la cererea stareţului Ioan de Kingsbridge.
A fost torturat şi ars. Un om nevinovat!
Sunt prostii, numai prostii.
Asta nu are nimic de-a face cu judecata asta.
Luaţi-o pe femeie şi spânzuraţi-o chiar acum.
Ca stareţ de Kingsbridge, să-ţi amintesc, Eminenţă...
Să-ţi amintesc eu, stareţe Filip.
Asta e o judecată pentru omor, nu de înaltă trădare.
Să-ţi amintesc eu că eşti pe pământul unei stăreţii,
între zidurile unei stăreţii.
Lăsaţi femeia să vorbească.
Acum 35 de ani, am găsit un om,
tatăl lui Jack Jackson, aproape înecat, pe plajă.
Avea un secret pentru rege.
Şi, înainte de a fi luat de duşmanii lui,
mi-a cerut un condei, hârtie, cerneală şi ceară de sigiliu.
Nu am văzut niciodată scrisoarea lui, până acum câteva zile.
Când a fost adus aici şi dezbrăcat pentru tortură,
unul dintre călugări a descoperit-o ascunsă în hainele lui.
Acest călugăr a ascuns ce a găsit,
convins că, dacă cineva ar şti ce citise el,
ar fi şi el înlăturat.
Asta...
e povestea lui Jacques Cherbourg.
"Maiestate, am fost un artist de circ
"angajat de tânărul prinţ William, să navighez cu el către Anglia.
"Corabia a fost cuprinsă de flăcări, iar oamenii se înecau."
Ajutor! Ajutor!
"Fiind singurul care ştia bine să înoate, am reuşit să mă menţin la suprafaţă,
"şi i-am văzut pe prinţ şi pe mireasa lui
"salvându-se pe o barcă,
"împreună cu părintele Waleran şi stăpânul şi stăpâna Hamleigh.
"Eram pe punctul de a-l striga pe prinţ pentru ajutor,
"când incredibilul s-a întâmplat."
Omoar-o, Percy!
"Am încercat să-l salvez, dar era prea târziu.
"Inelul lui, totuşi, mi-a alunecat în mână.
"Maiestate, inelul fiului tău
"este dovada a ceea ce am văzut."
"jur pentru adevărul acestor cuvinte, pe sufletul meu nemuritor.
"Jacques Cherbourg."
- Criminalule! - Este episcopul!
Spânzuraţi-l pe episcop!
- Criminalule! - Criminalule!
Nu e nicio dovadă, ăsta nu e decât un fals ordinar.
A sigilat-o cu inelul pierdut al prinţului.
Încă un fals, încă o minciună.
El mi-a dat inelul ca să-l păstrez în siguranţă,
iar eu i l-am dat lui Jack.
Iar Alfred l-a furat!
Deci, nu e niciun inel. Nu exită niciun inel!
Păcat, ar fi putut da o licărire de adevăr poveştii tale.
Continuaţi cu execuţia.
Nu! Nu!
Nu!
E aici!
Martha.
L-am luat de la Jack, acum mulţi ani.
Pentru că el a zis că nu are valoare,
iar eu m-am gândit că e frumos.
El l-a acuzat pe Alfred că i l-a furat.
Când am încercat să-i spun că nu e aşa,
mi s-a făcut frică.
L-am păstrat, Jack...
pentru că tu o iubeai pe Aliena şi...
Am vrut o bucăţică din tine pentru mine.
Asta nu dovedeşte nimic.
Dovedeşte, încă o dată,
că cetăţenii din Kingsbridge au fost folosiţi în afara legii
de către episcopul Waleran şi William Hamleigh.
Ai atacat oraşul ăsta de două ori,
omorându-ne soţii, nevestele, copiii.
Şi acum ataci din nou, omorându-l pe singurul om
care a readus acest oraş la viaţă.
Nu! N-o vei atinge!
Să arzi în Iad!
Spânzuraţi-i pe cei doi!
Nu e vina mea! Nu sunt eu!
E episcopul! E Waleran! El m-a pus să fac asta.
Tăcere! Tăcere!
Daţi-i voie să se facă auzit.
El a fost duhovnicul prinţului William
şi al lui Ştefan.
S-a dus la Ştefan şi au încheiat un târg.
Cu prinţul William mort,
Ştefan ar fi venit la tron pe linie directă.
I-a recrutat pe părinţii mei ca să-l ajute.
Şi împreună, au scufundat corabia
şi i-au ucis pe prinţ şi pe soţia sa.
Pentru asta, părinţilor mei li s-au dat domenii şi titluri,
dar el a făcut-o pentru putere.
Dar eu nu am făcut nimic. Dumnezeu mi-e martor că nu am făcut nimic.
Nu vreau să mor!
Lăsaţi-mă!
Cetăţeni ai Kingsbridge...
aţi adus urgia Domnului deasupra voastră.
Voi adăpostiţi mincinoşi, vrăjitoare,
sodomiţi şi hoţi.
Şi preoţi păcătoşi!
Din cauza trădării tale,
Anglia a fost înecată în sânge timp de 16 ani.
Au murit soldaţi, văduve au jelit,
fii au crescut fără tată până la maturitate
şi apoi s-au dus ei înşişi să lupte şi să moară.
Oraşul ăsta a fost ars,
cetăţenii lui au fost măcelăriţi...
şi totuşi, încă supravieţuim.
Construim o catedrală, cum nu s-a mai văzut alta vreodată,
întru lauda Domnului şi a puterilor noastre
şi a credinţei nostre, pentru un viitor în pace.
Şi în ciuda ta, Waleran Bigod,
oamenii din Kingsbridge vor găsi acea pace.
Prindeţi-l pe omul ăla!
Cer azil!
Sunt episcopul vostru şi ăsta e pământ sfânt.
Nu e niciun sanctuar, ai spus-o chiar tu.
Uite-l!
E Waleran!
Uite-l!
- Nu, Jack! - Nu, Jack!
Iar tu, tu vei ajunge, într-o zi, foarte sus...
doar pentru a te prăbuşi.
Ego te absolvo.
Când am început lucrul la catedrala din Kingsbridge,
regele Ştefan era nou încoronat, iar prinţesa Matilda
a fugit în Franţa cu fiul ei nou născut, Henric.
Timp de ani de zile, Anglia a fost sfâşiată de război şi de mari suferinţe.
Regele Ştefan a murit,
iar fiul Matildei domneşte acum ca regele Henric al II-lea al Angliei.
Acum avem pace şi speranţa pentru un viitor luminos.
Şi pentru aceste daruri şi pentru biserica noastră frumoasă,
mulţumesc lui Dumnezeu, regelui nostru, oamenilor din Kingsbridge
şi câtorva generaţii de muncitori neobosiţi.
Dar catedrala nu e terminată
şi nici nu va fi vreodată.
Doar pentru că perfecţiunea omenească e ceva spre care tindem
şi nu poate fi atinsă niciodată,
deci această biserică se va schimba veşnic,
crescând, năruindu-se uneori...
o continuă moştenire a eforturilor noastre slabe de a-l atinge pe Dumnezeu.
O catedrală, prieteni, nu e... nu e nici piatră, nici statui,
nici măcar un loc pentru rugăciune.
Este...
o continuă creaţie...
o lucrare frumoasă care, slavă Domnului, niciodată nu se va sfârşi.
Şi, ca o notă finală de graţie, eu... trebuie să scot în evidenţă asta?
Jack a terminat...
ferestrele cu, cine-o mai fi auzit, sticlă colorată.
A umplut lumea asta de lumină.
Domnul fie lăudat!
Traducerea: Cornelia