Anul Domnului 1120
Salvează-mă!
Corabia regală care îl purta pe moştenitorul tronului Angliei
a luat foc şi s-a scufundat în largul coastelor Angliei.
Naufragiul va duce la un lung război de succesiune, cunoscut drept...
Anarhia
CASTELUL WINCHESTER Tronul regelui Henric I
Nu prea ştim cum s-a întâmplat, Maiestate,
dacă a fost o stâncă nevăzută sau o furtună.
Dar nu au fost supravieţuitori.
Nici măcar fiul meu?
Îmi pare foarte rău, Maiestate.
Mă voi mărita, tată, şi voi avea un băieţel.
Drăguţ din partea ta, micuţa mea Matilda.
Dar nu cred că voi trăi destul cât să-l văd la vârsta potrivită.
Cine va domni când eu voi închide ochii?
Mai este Gloucester.
Bastardul regelui? Nu va moşteni niciodată coroana.
Şi fiica legitimă a regelui, Matilda.
O copilă. Şi fată.
Atunci... cred că rămân eu.
Dar sunt doar nepotul regelui.
Şi...
nepotul lui Wilhelm Cuceritorul.
Naufragiul te face moştenitor direct al tronului,
bunul meu Ştefan,
iar noi te vom susţine la momentul potrivit
de vreme ce, spre deosebire de rege, tu respecţi Biserica.
Biserica mi-a arătat multă bunătate, Eminenţă.
Părintele Waleran poate fi chezaş.
Totuşi, umblă zvonuri.
Naufragiul a fost... foarte convenabil.
Zvonuri izvorâte din gelozie, Eminenţă.
Cele petrecute au fost din voia Domnului.
E spre folosul Bisericii că nimeni nu a supravieţuit.
18 ANI MAI TÂRZIU Anul Domnului 1138
Frate Cuthbert!
Filip!
Ce bucurie să te văd cu ochii mei bătrâni!
Nu chiar aşa de bătrâni, prietene. Mă bucur să te văd.
Nu te aşteptam.
Mi-ai lipsit, Filip.
Când s-a prăbuşit turnul?
Iarna trecută.
Fratele Remigius spune că nu avem bani ca să-l reclădim.
Fratele Remigius?
Este stareţ temporar, aşteptând numirea permanentă.
Mă tem că stareţul Ioan nu va apuca sfârşitul săptămânii.
Părinte, sunt Filip.
Filip?
I-am spus lui Remigius să te cheme.
- Trebuie să mărturisesc ceva. - Am fost chemat?
Cu mulţi ani în urmă, un bărbat a supravieţuit naufragiului,
dar mi s-a poruncit să-l arestez.
Îmi pare rău, nu...
Era nevinovat. Era nevinovat.
Cine?
Francezul.
A văzut ce s-a întâmplat cu corabia.
Ştia!
Ştia prea multe.
Bun venit, Filip.
Frate Remigius...
Stareţul mi-a zis că ţi-a cerut să mă chemi.
Aşa aveam de gând.
Bietul părinte. Şi-a pierdut minţile.
CASTELUL SHIRING Căminul contelui Bartolomeu
Unii copii sunt... Sunt...
Se nasc încăpăţânaţi, bunule Percy.
Trebuie să te avertizez,
fiica mea a respins mai mulţi peţitori
decât sunt pietre în Castelul Shiring.
Trebuie să fii mai ferm cu ea.
Am încercat.
Dar i-am promis mamei lui Aliena
că fata îşi poate alege singură soţul.
Lucru nemaiauzit!
Căsătoria asta ar fi avantajoasă pentru noi toţi, lord Shiring.
Fiul meu ar dobândi un titlu
iar fiica ta unele dintre cele mai bogate pământuri din ţinut.
Inima fiicei mele va fi câştigată prin afecţiune, nu prin avantaje.
- Nu-i aşa, Richard? - Atunci să nu ne facem griji.
Wilhelm al nostru o va fermeca şi iubirea adevărată va izbândi.
O căţea ţi-ar fi o soaţă mai potrivită, lord Wilhelm!
O căţea fără colţi, pentru siguranţa ta!
De ce nu îţi iei pisici, lordule Wilhelm?
Doamne!
Eşti un prost, Wilhelm!
Totul putea fi al nostru măcar de-ai fi...
Aliena...
Tată...
Cât te iubesc!
Repede, băiete! Repede!
Bine, Jack, poţi descărca aici.
Alfred, ocupă-te tu, bine?
Bine, oameni buni, aşezaţi-le frumos.
Nu le azvârliţi pe jos.
Un şantier neîngrijit înseamnă o construcţie neglijentă.
Adu-mi un topor!
Cum te simţi, iubita mea?
Nu-i place munca grea, asta e sigur, deci e băiat.
Înăuntru e un strop de magie.
Vezi? Sunt uneltele tatălui meu.
Construim un conac pentru lordul Wilhelm,
care se însoară.
Tata îl face mai mare decât l-ar fi clădit alţi constructori
pentru că el înţelege ce sunt trunchiurile pilaştrilor,
contraforturile şi boltele echilaterale.
Precum cele folosite la marile catedrale.
Porcul!
Marta!
Învaţă-ţi căţeaua să se uite pe unde calcă!
Şi strângeţi totul. Nu mai e nevoie de casa asta.
Lord Wilhelm, ne-ai tocmit pentru întregul an, domnia ta.
Am apucat să o văd pe mireasă şi mi s-a făcut rău.
Trebuie să plătesc muncitorii, domnule.
Trebuie să-mi hrănesc familia cu banii pe care ni-i datoraţi.
Dă drumul dârlogilor calului.
Plătiţi-mi banii datoraţi.
Walter!
Înapoi, constructorule.
Dumnezeu are ochi de văzut!
Vei arde, stăpâne, pentru asta! Vei fi osândit în Iad!
Suntem în siguranţă.
Mi-e foame, mamă!
Ce ţi-am zis eu, Marta?
Cântă. Aşa nu te vei mai gândi la mâncare.
Nu merge.
Dacă rămâneai la Exeter, ai fi fost maestru constructor.
Era o slujbă plicticoasă, Agnes.
Castelul ăla ne-ar fi umplut burţile o viaţă întreagă.
Acum vom muri de foame, dacă nu găseşti hrană peste iarnă.
Nu-ţi face griji, iubita mea.
Sau îţi va rămâne doar lapte bătut pentru copilaş.
Vreau o casă, Tom!
Un acoperiş deasupra capului, mâncare pe masă.
Se înalţă o catedrală lângă Wells.
Tu şi catedralele tale!
De ce nu te poţi mulţumi să construieşti case?
Priveşte în jur.
Ne aflăm într-o catedrală.
Naosul, coloanele, lumina cerească.
Nicio catedrală în care am fost nu arată ca asta.
De aceea trebuie să construiesc una.
Cu sprijinul tău, iubirea mea,
cu priceperea ta, Alfred, şi cu îndurarea Domnului,
va fi... minunată.
Şi eu, tată? Eu ce voi face?
Tu, Marta...
Tu vei fi... meşterul "măsurător".
- Ce voi fi? - Meşterul "măsurător".
- Ce-i asta? - "Măsurătorul"?
Tu vei hotărî înălţimea, lăţimea...
Şi locul altarelor mici şi al altarului principal?
Va fi aşezat acolo unde vei hotărî tu!
Aici!
Sau puţin mai departe.
- Aici! - Şi mai departe!
Mai mergi vreo trei mile!
Măcar aşa nu se mai gândeşte la mâncare.
Nu! Tată!
Opreşte-te!
Jack, să-l oprim!
- Marta! - Las-o pe ea! Prinde porcul!
Salvează porcul!
Pleacă!
Am reuşit, tată!
Ne-am luptat cu trei, nu-i aşa?
Aşa am făcut, fiule.
Nu va supravieţui.
Ba va fi bine.
Se va trezi, îi va fi rău şi pe urmă se va înzdrăveni.
Mai bine am adăposti-o de furtună.
O poţi duce tu?
Fii blând.
Dă-o încoace.
Dă-o!
Jack...
- Încotro? - Aici.
Nu am încredere în ei, mamă.
Parcă ar fi străină.
Pe mine mă cheamă Ellen, ca să ştii.
Tom.
Tom Constructorul?
Văd că eşti artistă.
Jack este artistul, nu eu.
Fiul tău le-a făcut?
Citeşte şi scrie de la 5 ani.
- Cine l-a învăţat? - Cine crezi?
Pe tine cine te-a învăţat?
Tata.
Era un cavaler saxon care m-a adus în Anglia
ca să-mi desăvârşesc educaţia.
M-a lăsat la o mânăstire.
Sunt o călugăriţă apostată.
Novice, de fapt. Nu am primit niciodată vălul.
Am fugit pentru că...
Într-o zi, pe o plajă, l-am întâlnit pe tatăl lui Jack.
Era un francez care supravieţuise unui incendiu pe mare.
L-am ascuns în hambarul mânăstirii şi l-am ajutat să se întremeze.
Ne-am îndrăgostit.
În mânăstiri nu ţin călugăriţe gravide.
Nu.
De ce nu vorbeşte? Este mut?
Nu. Doar faţă de străini.
Când era tânăr, a văzut... un lucru groaznic.
Mamă, mamă, mamă! Mamă, trezeşte-te!
Mamă, mamă! E vrăjitoare!
Nu ar trebui să plecaţi. Trebuie să se odihnească.
Nu tolerăm vrăjitoarele!
Nu sunt vrăjitoare! Este un medicament.
L-am folosit pentru a o vindeca pe fiica ta.
Atunci Dumnezeu să o ajute. Medicina este un păcat.
La palatul episcopului găseşti de lucru. Are nevoie de reparaţii.
Nu e chiar o catedrală, dar vă va ajuta să treceţi de iarnă.
Mulţumesc.
De vreme ce sunt împovărat de ani şi nu am vreun moştenitor băiat,
v-am strâns aici pentru a-i jura credinţă fiicei mele.
Prinţesa Matilda şi soţul ei aşteaptă un băieţel,
din ce-mi spun proorocii.
Vă cer vouă, lorzi ai ţării, să juraţi în faţa Lui Dumnezeu
că până ce acest băiat va ajunge la vârsta cuvenită
o veţi recunoaşte pe Matilda drept domnitoare a voastră.
Împreună cu fratele ei bastard.
Juri, bunul meu Gloucester?
Jur.
Jur, unchiule.
Lord Ştefan! Ai trecut peste mine, domnia ta!
Nepotul lui Wilhelm Cuceritorul are întâietate faţă de un bastard.
Bastardul regelui,
pe care-l iubeşte la fel de mult ca pe fiul înecat.
Ce noroc că nu te-ai aflat pe acea corabie, Ştefan.
Nu am nicio pretenţie la tron.
Însă susţinătoarea ta, Biserica, are.
Şi, avându-vă la putere pe tine şi pe papă,
gândeşte-te cât vor avea oamenii de suferit!
Mi-e frig, tată.
Unde e drumul? Ne-am rătăcit?
Taci.
Tată...
Agnes!
- Alfred! - Mamă!
Eşti teafără.
Eşti bine. Am eu grijă de tine.
Ce mă fac, tată? Ce mă fac?
Fă un pat. Întinde-o.
Aşa.
Apă fierbinte! Unde e fata aia?
Respiră adânc, doamna mea! Nu mai ţine mult.
Respiră scurt, domniţă...
De ce nu ai spus nimic?
Credeam că se va opri.
Este un băiat!
E un băiat.
Mai ai un fiu.
Strânge-mă în braţe, Tom.
Mi-e frig.
Eşti un om bun.
Meriţi ceva... frumos.
Te am pe tine.
Catedrala...
Construieşte-o.
Făgăduieşte-mi.
Mamă!
O simţi şi tu, nu-i aşa? Ceva nu e aşa cum trebuie.
Du-te după ei, Jack. Repede.
În cinstea nepotului meu, Henric al II-lea al Angliei!
Poate că voi trăi destul să îl văd mare.
Poate voi trăi mai mult decât tine, bătrâne prieten.
Mrene! Preferatele mele!
Ce mic este.
A venit prea devreme pe lume.
Şi cum să îl hrănim?
Nu, nu putem.
Nu putem.
Alfred, vrei s-o iei pe sora ta?
Vin şi eu, în scurt timp.
Dar nu-l poţi părăsi, tată.
Aşa e voia Domnului.
Nu va muri de foame.
Va adormi şi mama lui îl va lua la ea.
Luaţi-o înainte. Vin şi eu după voi.
Duceţi-vă.
Te las în voia Domnului, fiule.
Dormi lângă mama ta.
Ce a păţit?
- Să vină medicul! - Repede!
Lord Gloucester!
Faceţi loc!
Regele e pe moarte, Eminenţă.
În calitate de arhiepiscop de Canterbury,
doar domnia ta îl poţi încorona pe viitorul rege.
Vei face voia Bisericii în toate privinţele.
Îţi voi da orice doreşti.
Rămâneţi aici. Eu... Nu pot...
- Nu-l pot părăsi. - Tată?
Regele a murit.
Trăiască regele.
Uită-te la el.
După 18 ani, el tot nu ne-a ajutat.
A promis! Vreau un titlu nobiliar.
Fiul nostru merită un titlu.
Când Waleran va deveni episcop, va avea mai multă putere
şi noi odată cu el.
Dacă va ajunge episcop.
Încep să-mi pierd încrederea în omul acela.
Ştefan se bucură de sprijinul Bisericii
şi de susţinerea oricui se teme să fie condus de o femeie.
Adică mai toţi bărbaţii din această ţară.
Este rege doar pentru că fratele tău s-a înecat.
Un accident nefericit.
Nefericit, da. Însă accident?
Nu cred că fost vreun accident.
Ştefan a încălcat jurământul făcut ţie, surioara mea.
Când regii se sting din viaţă, mor şi făgăduinţele lor.
Poate nu şi aici, la Castelul Shiring.
L-am iubit pe tatăl tău.
Se bucura de întregul meu sprijin.
Prin urmare, şi tu te bucuri de el.
Ai cuvântul meu.
Şi tu, Gloucester.
Ştiam eu, Bartolomeu.
Vom strânge o armată şi-l vom ataca prin surprindere pe Ştefan.
Şi de crede că se luptă cu o prinţesă răsfăţată, se înşeală.
Acum sunt o mamă care-şi apără fiul...
Şi domeniul care i se cuvine.
Frate Francisc...
Slavă Domnului! Cât mă bucur să te văd!
Filip!
S-a scurs prea mult timp. Eşti teafăr?
La mânăstire treaba merge, sunt ocupat şi mulţumit. Tu?
Mi-e destul de bine.
Sunt secretarul lordului Gloucester.
Am auzit, am auzit!
Părinţii noştri ar fi tare mândri, dragă frate.
Am nevoie de un serviciu, Filip, de asta am pus să fii chemat.
A fost încoronat un nou rege.
Regele Ştefan, da.
I se opune Matilda, fiica regelui Henric.
O femeie nu poate urca pe tron.
Matilda, sprijinită de Gloucester şi de contele Bartolomeu,
strânge în secret o armată împotriva lui Ştefan,
pentru a redobândi tronul.
Ştefan trebuie să afle despre trădarea lor.
Dar dacă s-ar afla de la mine, Gloucester ar pune să fiu spânzurat.
Şi-mi ceri mie să o fac?
Eu n-aş fi niciodată primit în audienţă.
Episcopul tău te-ar primi.
Dacă învinge Matilda, Biserica ar avea de pierdut.
Pe planul politic, trebuie să-l susţinem pe Ştefan.
Dar eu nu cred în politică, Francisc.
Eu cred în voia Domnului.
Asta e voia Bisericii, Filip.
A doua ca putere, după a Domnului, ai uitat?
PALATUL EPISCOPAL În apropiere de Shiring
Fermierul Matei: doi porci.
Văduva lui Ion: trei duzini de ouă.
Morarul Mihai: o măsură de grâu.
Cu siguranţă trebuie reparat.
Dacă au galbenii necesari.
Este palatul unui episcop, constructorule Tom.
Întotdeauna se găsesc bani.
Ellen!
Cinci borcane cu miere.
Ce mai faci, Marta?
A murit mama.
Îmi pare rău.
Am venit să-l văd pe episcop.
Paznicul mi-a zis că e plecat şi că voi vorbi cu secretarul lui.
Te rog.
Cine eşti?
Sunt Filip, părinte.
Vin de la mănăstirea "Sf. Ioan-în-Padure".
Filip de Gwynedd,
galezul care a făcut dintr-o mănăstire de călugări leneşi
o afacere înfloritoare şi pioasă?
Doar am făcut puţin ordine, părinte.
Dumneata cine eşti?
Sunt părintele Waleran Bigod.
Cu ce te pot ajuta?
Am un mesaj personal pentru Eminenţa Sa.
Mă bucur de încrederea episcopului.
Ia loc.
Mulţumesc.
Când se va întoarce episcopul?
Vestea e destul de... delicată.
Poţi avea încredere în mine, Filip.
Să-ţi spun drept,
episcopul n-a fost niciodată prea atent
cu treburile Bisericii şi ale statului.
De asta m-a trimis aici arhiepiscopul de Canterbury.
Ai încredere în el, nu-i aşa?
Da, desigur.
În urmă cu trei zile,
la mănăstirea mea a venit un soldat foarte bolnav
şi dorea să împărtăşească un secret, înainte de a muri.
Stăpânul său, Bartolomeu, contele de Shiring,
conspiră cu Robert de Gloucester
pentru a se ridica împotriva noului rege.
Îţi spunea oare adevărul?
Era un om pe moarte.
Cine mai ştie asta?
Nimeni.
Ai grijă ca lucrurile să rămână la fel.
Te duci direct acasă?
Da, prin Kingsbridge. Stareţul Ioan, de acolo, este bolnav.
Am auzit. De unde îl cunoşti?
Ne-a crescut pe mine şi pe fratele meu,
după ce-am rămas orfani, în ultimul război.
A fost trimis la Kingsbridge în urmă cu douăzeci de ani.
Şi după ce-a devenit stareţ, l-am urmat şi noi.
Părinte, s-a întâmplat ceva?
Voi avea grijă ca episcopul să primească mesajul.
O zi bună îţi urez, Filip de Gwynedd.
Bună ziua.
Părinte?
Alungă-i pe oamenii de acolo.
Să nu-şi petreacă noaptea la mai puţin de o milă depărtare.
Da, părinte.
De ce ne refuză?
Au destul de muncă şi suficienţi galbeni.
Ne aşteaptă o iarnă lungă. Acum ce facem?
Poftim, Marta.
Alfred...
De ce eşti aici?
Jack are nevoie de un meşter constructor care să-l ia ucenic.
Este aproape mut.
Dar nu e prost. Lasă-l să se exprime.
Nu vom fi o povară, îţi promit.
"Noi"?
Eu voi călători cu voi.
Te voi ajuta să-ţi găseşti de lucru şi hrană.
Şi o voi ajuta pe Marta să se înzdrăvenească.
Nu suntem cununaţi.
Ni se vor auzi vorbe.
Şi cine le va spune oamenilor?
Sufletele noastre sunt curate, Tom Constructorul.
Doamne, apără-mă de ea!
Stareţule Ioan, m-am întors.
Spune-mi, cine-i flăcăul cu copilul?
Ioan Opt-Peni.
E cel mai nou membru al comunităţii noastre.
A găsit copilaşul pe un mormânt şi l-a adus aici,
iar acum s-a făcut doică din hoţ.
Cum se poate să avem datorii?
Mănăstirea are mai mult pământ ca niciodată.
Dar şi dijmaşi proşti, călugări puturoşi, venituri mici
şi o biserică atât de dărăpănată că nu o mai vizitează pelerinii.
Oamenii vin aici pentru a fi uimiţi de gloria Domnului.
Fratelui Remigius nu-i pasă deloc.
De ce l-aţi ales pe el stareţ?
Şi cine să i se pună împotrivă?
Ar fi un candidat care ar schimba lucrurile,
dar mă îndoiesc că s-ar învoi.
Cine?
Tu.
Ai crescut într-o mănăstire.
Ai fost stareţ al unei mici mânăstiri preţ de trei ani
şi ai schimbat-o cu totul.
E limpede pentru oricine că Dumnezeu te călăuzeşte.
Un călugăr mândru nu este un călugăr bun.
Şi orgoliul mă ispiteşte mereu.
Atunci lasă-mă să te ispitesc.
Stareţul Ioan a spus ceva despre naufragiul unei corăbii.
Un supravieţuitor.
Nu a dat nume?
Nu.
Aiura, pe patul de moarte.
I-ai fost o mare alinare, sunt încredinţat de asta.
Eşti un om bun.
Cel mai isteţ tânăr preot din dioceză, din câte aud.
Ai vreo ambiţie?
Să fac ceva care să conteze cu viaţa mea, da.
Şi ce ţi-ai pus în cap?
Ce-ţi doreşti? Să devii episcop?
Asta ar fi împotriva tuturor lucrurilor în care cred.
- Adică? - Purificarea...
Sfinţirea turmei Domnului de pe Pământ.
Deci de-ai deveni stareţul din Kingsbridge
mândria ta ar fi satisfăcută?
Spune drept, Filip.
Ca reprezentat al episcopului, pot influenţa alegerile.
Dacă asta doreşti de la mine, atunci spune-o.
Da.
Bine, bine.
Dar politica înseamnă serviciu contra serviciu.
Când moare episcopul, călugării de aici îi aleg succesorul.
Deci dacă tu mă faci stareţ,
eu, când va veni vremea, te voi face episcop?
Ştii că ţi-aş fi făcut aceeaşi promisiune.
Îmi eşti dator, părinte.
Nu-mi place să mi se spună că sunt dator cu ceva.
Dacă tot vorbim pe faţă, Filip este cel mai potrivit.
E unul dintre acei preoţi rar întâlniţi
care chiar cred în cele propovăduite.
E o calitate pe care o admir.
Pe lângă asta... îmi eşti dator, Remigius, ai uitat?
Sodomie!
Un păcat care atrage după sine excomunicarea.
Şi, în calitate de confesor al tău,
mântuirea ta e în siguranţă cât eu îmi ţin gura.
Aşa că iată ce vreau să faci.
Filip e un idealist, ceea ce e, în general, lăudabil,
dar, în unele situaţii, incomod.
Vei fi ochii şi urechile mele şi-mi vei spune tot.
În această zi, la finalul recoltării, când se apropie iarna,
avem motiv de sărbătoare cât şi de jale.
Filip de Gwynedd a fost ales drept nou stareţ la Kingsbridge
pentru a-l înlocui pe răposatul stareţ Ioan.
Fie ca Sf. Adolphus, ale cărui moaşte sfinţesc această biserică,
să-l călăuzească.
În acelaşi timp, suntem cuprinşi de întristare.
Bunul nostru episcop, care şi-a păstorit enoriaşii atâta timp,
a murit pe neaşteptate în timpul liturghiei de sâmbăta trecută.
Călugării vor alege acum un succesor.
Iar stareţul Filip, cu ajutorul Lui Dumnezeu,
îi va călăuzi.
Ce păcat de Wilhelm şi Aliena.
Dumnezeu ştie mai bine decât omul ce se cuvine.
Răbdarea ţi-a fost răsplătită, sfinţite episcop.
Încă nu sunt episcop.
Încă aştept să primesc titlul.
Ne-ai făgăduit!
Da?
Mă tem că nu ţii bine minte, Percy, dar nu-ţi face griji.
Am nişte veşti interesante pentru tine.
Bartolomeu s-a aliat cu Matilda împotriva regelui Ştefan.
Bartolomeu a trădat?
S-ar putea încă să câştigi acel titlu.
Excelent!
Îl vom aresta pe Bartolomeu şi regele ne va da Shiring-ul.
Poţi avea un titlu şi fără nevastă.
Taci, părinte...
Bartolomeu va nega existenţa complotului şi tu vei fi spânzurat.
La asta nu mă gândisem.
Ne întinde capcana asta ca să vadă în ce ape ne scăldăm, Percy.
Dacă ne scufundăm în noroi, el rămâne imaculat.
Şi noi ce facem?
Mai întâi trebuie să găsim dovezi.
Vom urmări orice om suspect care iese din castel
şi-l vom face să vorbească.
Cu banii cui?
Dragul meu,
nu avem nevoie de bani ca să dezlegăm limbile oamenilor.
Tu ai nevoie de ei, Wilhelm?
Cât de repede poţi!
Du-i înăuntru!
- Tu eşti Matei? - Da.
Paznicul m.a trimis la tine. Eu sunt zidar şi aceştia sunt ucenicii mei.
- Am venit căutând de lucru. - Îmi pare rău.
Aş putea lucra în cariera de piatră.
Nu avem nevoie de pietrari.
Sper că nu aveţi de gând să purtaţi prea curând o luptă.
De ce spui asta?
Mortarul de la poarta donjonului se fărâmiţează.
Ar fi nevoie doar de o rangă pentru a o doborî.
Orice donjon are un beci boltit cu o poartă din lemn.
De-aş ataca, eu i-aş da aceleia foc.
Şi de-ai fi conte, cum ai preîntâmpina aşa ceva?
Aş tocmi un zidar.
L-aş pune să aştepte cu pietre ca să blocheze acea intrare
în caz de probleme.
Angajaţi-l pe acest om!
Aveţi grijă să aibă locuinţă şi hrană.
Unde mi-e sabia?
Haide, repede!
Da?
Un mesaj de la contele de Gloucester
şi de la prinţesă, sire.
Îi va duce răspunsul meu Matildei.
Poftim, ia-i. E tot ce am.
Nu galbeni căutăm noi.
Omul ăsta a mărturisit că Bartolomeu, conte de Shiring,
unelteşte cu Richard de Gloucester şi cu prinţesa Matilda
să ridice armele împotriva regelui.
Matilda se duce în Franţa pentru a strânge trupe.
Trebuie să-l apărăm pe rege!
Vom jefui Castelul Shiring, îi vom măcelări oamenii
şi le vom arăta femeilor lor ce ştiu să facă soldaţii adevăraţi!
Înşeuaţi-mi calul.
Aduceţi-mi o escortă. Mă duc la rege.
Poarta asta are nevoie de o arcadă, pentru a o face mai trainică.
O arcadă distribuie egal greutatea pe cei doi stâlpi de suport,
abia apoi în pământ.
Înţelegeţi?
Nu contează.
Ne trebuie pietre din carieră, la fel cu cele din zid.
Scoateţi-le pe cele desprinse.
Dacă sunt întregi, fixaţi-le iar cu mortar.
De-s crăpate, lăsaţi-le în grămezi, la distanţă de zece paşi.
L-aţi auzit! Să trecem la treabă!
Te-a fermecat.
La fel ca mama lui.
Nu fi nătâng.
Aliena!
- Cine este? - E fata contelui.
Am cunoscut-o seara trecută, după cină.
Şi mama ei a murit.
Bună, Marta. Te-ai trezit devreme.
Tata mă pune la muncă. Şi Alfred.
El e fratele meu.
Bună.
Domniţă, este o onoare.
Mulţumesc.
Şi el cine este?
E Jack. Nu prea vorbeşte.
Dar, uite, mi-a desenat un portret.
Remarcabil. Fratele tău e foarte talentat.
Nu e fratele meu. Jack e copil din flori.
Prânzul, oameni buni!
Este un copil din flori înzestrat.
Ai venit din nou la Curte, lordule Wilhelm?
De fapt, chiar asta am făcut.
Doar că, de data asta, te "curtez" pe tine.
Aici erai.
Vii?
Jack! Repede!
Suntem atacaţi!
Maiestate!
Aduc veşti urgente.
Intraţi cu toţii!
Trebuie să fie pe undeva.
Aliena!
Percy!
Ridică-te!
Tată!
Nu!
Predă-te, trădătorule!
Mai degrabă aş muri pentru Matilda!
Atunci la fel vor face femeile şi copiii din fortăreaţă!
Staţi! Staţi! Ascultaţi-mă!
Staţi! Staţi!
Nu mai luptaţi, în numele lordului Percy!
Cruţă-mi oamenii.
Ştefan ştie că doreşti titlul meu.
Poate că are îndoieli în privinţa vinovăţiei mele.
Dacă îmi cruţi oamenii... mă voi declara vinovat în faţa lui.
Îţi mulţumesc, conte de Shiring.
Matilda fuge în Franţa cu preţiosul ei fiu.
Opriţi-i!
Aduceţi-i aici! Vreau să văd copilul mort, la picioarele mele!
Corabia e gata să-şi ridice pânzele, Maiestate.
Mesagerul trebuia să se fi întors până acum.
Nu mai putem aştepta, surioară.
Trebuie să plecăm în Franţa, unde fiul tău va fi în siguranţă.
Tată!
N-are rost să-l strigi. L-am văzut căzând.
Va fi nevoie de mai mult pentru a mă ucide.
Tată!
V-am băgat în sperieţi, aşa-i?
Tom!
Trebuie să plecăm de aici cât de repede cu putinţă.
Un muncitor a zis că la Kingsbridge e un stareţ nou.
Stareţii cei noi au treburi de făcut.
Stareţul de la Kingsbridge a murit?
Aşa se spune.
Bine. Fie ca Diavolul să-i ia sufletul.
- Îl cunoşteai? - Da. L-am întâlnit o dată. Vino.
Nu vă faceţi griji.
Parcă te îmblânzeşti...
Subtitrare de Felixuca