Numele meu este Stephen Jameson.
Sunt unul dintre Oamenii de Mâine,
următorul pas al evoluţiei umane.
Puterile noastre sunt numite cei trei T.
- Telepatie... - Stephen?
Telekinezie...
Şi teleportare.
Un război în umbră are loc între noi şi Ultra...
- Nu! - Organizaţia secretă care ne vânează.
Singura modalitate de a face ca specia mea să nu fie pe cale de dispariţie
este de a-l găsi pe tatăl meu.
Iar singura cale de a face asta
este prin munca ce o fac pentru duşmani.
Anterior în The Tomorrow People...
Ai fost la trecerea peste calea ferată.
Apoi, dintr-o dată, nu ai mai fost.
Nu am fost în apropierea unui tren.
Chiar vei sta acolo şi mă vei minţi în faţă?
- Semenii noştri nu pot nici să ucidă. - Deocamdată.
Dar eşti la o mutaţie distanţă de a dobândi această abilitate.
După toate acestea, s-a ridicat şi a plecat?
Recunosc... mi-a luat ceva timp până l-am convins.
De ce a durat atât de mult?
- Hei. - Ce este? L-am prins că este ascuns.
- Ce mai aşteptăm? - Aşteptăm întăriri.
Doi contra unu, Darce. Şansele sunt de partea noastră.
Eşti în perioada de pregătire.
Aşteptăm echipa tactică.
Până vin aici, el ar putea fi de mult timp plecat.
Hei! Stephen!
Stai dracu pe loc. Stephen!
Darcy, l-am încolţit.
Opriţi!
Ştii cât de multe reguli de implicare tocmai le-ai încălcat?
- Am sentimentul că-mi vei spune. - Nu ţi-ai ascultat superiorul.
- Din nou. - Am crezut că suntem parteneri.
Nu ai aşteptat echipa tactică.
Am crezut că pot să rezolv situaţia fără echipa imbecililor. Fără nici o supărare.
Şi cel mai rău dintre toate, ai ezitat în momentul contactului.
M-a prins cu garda lăsată, bine? M-am aşteptat ca ea să fie...
- diferită. - Să nu fie femeie?
Ai vreo problemă în a doborî o fată?
Nu! Desigur că nu.
Doar că nu a trebuit niciodată să lovesc una în faţă.
Mulţumesc, agent Nichols. Vino aici, Stephen. Uite...
Ea nu este o fată. Este inamicul.
Un paranormal scăpat de sub control care va face orice pentru a evada,
care ar putea face ravagii nelimitate în această lume.
Iar dacă nu o vei lovi tu primul data viitoare, o va face ea.
Iar eu nu voi mai fi aici să opresc totul.
- Ai înţeles? - Da.
Acum, mergi acasă şi odihneşte-te.
Nu pot. Trebuie să mă apuc de învăţat.
- Da. Sunt în mijlocul unui... - Exerciţiu de antrenament?
Poate că ar fi trebuit să începi cu simulările,
în loc să trimiţi cel mai nou recrut să-l prindă pe Kurt Rundle.
Spărgătorul nostru paranormal de bănci.
Este încă în posesia puterilor sale şi este liber.
Sau Killian McCrane, ţinta care a încercat să te ucidă.
Da, înţeleg că au existat unele operaţiuni mai puţin optime în ultimul timp.
Este timpul să-l implici. Fiul lui Roger.
- Nu este pregătit. - Jedikiah, după cum ştii sigur asta,
nu eu sunt cel care a cerut-o.
Bună.
Serios?
Nu vorbim timp de o săptămână, dar primesc numai un salut?
Ce ai păţit la faţă?
M-a pocnit o fată.
Ea m-a bătut la asta.
Deci... Vine Reîntoarcerea. Vrei să mergi?
Nu prea m-am gândit la asta. Tu?
În mod normal aş merge cu cea mai bună prietenă,
dar din moment ce nu mai vorbim...
Pentru că m-ai minţit.
Îmi pare rău.
Îmi vei acorda un dans? Te rog?
Mă voi gândi la asta.
Bună!
- Frumoasă vânătaie. Darcy? - O altă puicuţă.
"Puicuţă". Nu este de mirare că te-a învineţit.
- Tim, deschide fişierul. - Da, Cara.
Iată dosarul lui Mark Menendez.
A fost reţinut de unchiul tău.
A fost programat să i se extragă puterile.
Vrei să încerc să-l salt de acolo?
Vreau să fii acolo când va fi injectat cu acel ser.
Pe cât de mult urăsc ca noi să fim subiecţii
"remediului" unchiului tău,
sincer, acest tip şi-o merită.
Ce a făcut?
S-a teleportat într-o închisoare de maximă securitate,
s-a teleportat afară de acolo cu ucigaşi, lorzi ai drogurilor...
Iată pe cineva pe care aş dori să o cunoşti.
Ea este experta noastră în genetică, Irene.
Ea îţi va explica planul.
Expertă în genetică.
- Câţi ani ai? 18? - 17.
Am absolvit Yale atunci când avea 14 ani,
şi mi-aş fi terminat doctoratul anul trecut,
şi nu vreau să mă laud,
dacă nu mi-aş fi trimis, accidental, prin telekinezie,
dobitocul de consilier într-un perete
şi am aterizat timp de şase luni pe 5150.
Irene a avut o teorie referitoare la serul celor de la Ultra. Cel care ne ia puterile.
Dacă poţi să-i aduci o probă, crede că poate să creeze un antidot.
Asta utilizează ADN-ul nostru, care inserează secvenţe palindromice,
lanţuri himerice, în codurile noastre,
înlocuind cu modelele nucleotidelor umane pe cele ale noastre.
Dar dacă schimbăm partea finală a ADN-ului ribozomal în unul nefinalizat, atunci...
cu toţii ştim ce înseamnă asta.
Că acel ser nu ne va mai afecta.
Este valabil şi pentru creier.
Aşadar?
- Poţi să ne aduci o probă? - Să văd ce pot face.
Vorbesc serios, tipule. Care este problema ta?
M-ai urmărit? Ce dracu?
Ţi-am spus să stai cu ochii pe el.
Ai jefuit o altă bancă?
L-am prins strecurându-se prin casa mamei sale.
Am fost atent!
Nu m-a văzut nimeni. Bine?
Am vrut ca ea să ştie că nu am murit.
Eşti mort, Kurt.
Pentru ea şi toţi ceilalţi pe care i-ai cunoscut vreodată.
Nu luăm legătura cu oamenii.
Dacă te duci sus pe cont propriu,
o echipă de ucigaşi Ultra te va urmări până aici,
iar tu vei fi responsabil pentru uciderea noastră.
- Iar noi nu-i putem ucide. - Băieţi, acordaţi-i o şansă.
Nu este uşor să-ţi întorci spatele de la viaţa ta ca om.
Exact. El stă acasă.
Cum poate fi asta un lucru corect?
Mulţumesc, Stephen. Ai fost de mare ajutor.
El trăieşte acolo pentru a se integra în Ultra.
Pentru a se folosi de ei să-şi găsească tatăl.
Am crezut că este mort.
Tatl lui Stephen este singurul care ne poate duce la Refugiu.
Da, un fel de Rai mitic care ne va ţine în siguranţă specia noastră.
Există.
De unde ştii? L-ai văzut?
Ai fost acolo, Alesule?
Iată ceea ce ştiu.
Trebuie să fie acolo mult mai mulţi ca noi.
Dacă tatăl lui Stephen a găsit Refugiul,
dar nu a mai putut să se întoarcă?
Dacă ceilalţi sunt cu el?
Dacă există cineva care crede că este un basm, este liber să plece.
Kurt.
Dacă te strecori iar la mămica, nu te mai deranja să te mai întorci.
Chiar a trebuit să fii atât de dur cu el?
Crezi că îmi place să fac asta?
Ei trebuie să înţeleagă că asta nu este o joacă.
Asta înţeleg.
Dar cred că noi toţi înnebunim câte puţin pe aici.
Îţi aminteşti când obişnuiam să ne teleportăm
pe stadionul Yankee pentru a juca baseball?
Sau când ai "împrumutat"
diamantele prinţesei Grace pentru mine, cu ocazia Anului Nou?
Cara, ai fost capturată de Ultra,
aproape că ţi s-a făcut o lobotomie săptămâna trecută.
Cred că o noapte liberă
ne-ar face tuturor foarte mult bine.
Nu se merită să riscăm.
John, ce rost are să supravieţuim,
dacă nu trăim cu adevărat?
Murim aici, John. Cu toţii.
Se părea că lucrurile mergeau foarte bine,
înainte ca cineva să fi venit aici.
Luaţi mâinile de pe mine, curvelor!
Jur pe Dumnezeu că, dacă voi ieşi vreodată de...
Vorbeşti prea mult.
Ce doreşti?
Am vrut să spun că îmi pare rău pentru că nu te-am ascultat.
- Ai nevoie de o mână de ajutor? - Mă descurc cu asta, mulţumesc.
Uite, Darcy.
Înţeleg că sunt un agent în stadiul de pregătire, bine?
Iar de acum înainte, mă voi comporta ca unul de acest fel.
Dă-mi siringa.
Stephen.
El a terminat aici?
Nici nu am avut nevoie de el aici.
Trebuie să discutăm.
Permite-mi să ghicesc. Am fost promovat?
Este cineva aici care doreşte să te cunoască.
Noi doi vom merge mâine într-o mică călătorie.
Unde?
La cartierul general.
Stai puţin. Acesta nu este cartierul general?
Suntem doar vârful de lance.
Îmi cer scuze. De ce am sentimentul că am făcut ceva greşit?
Ai făcut?
Nu.
Atunci nu ai motive să te îngrijorezi.
Domnule.
Aţi spus că sunt alte persoane care sunt la condurea Ultra.
Cel care a comandat moartea tatălui meu
este cel pe care îl voi întâlni?
Am pregătit o maşină care te aşteaptă.
Şi... Stephen,
pentru a nu pleca nelămurit de lângă mine,
dacă tatăl tău ar fi venit atunci când i s-a cerut,
poate că ar mai fi fost în viaţă.
The Tomorrow People - Sezonul 1 Episodul 5 - All Tomorrow's Parties
John?
Ce este asta?
- "O noapte în Barcelona." - Clubul Barcelona.
Este o invitaţie la aniversarea celor 21 de ani a lui Molly Batchelder.
Fata cu gura spartă din Upper East Side, care îi cheltuie toţi banii tăticului.
Tim ne-a trecut pe lista de invitaţi. Este exact ceea ce căutăm.
Are o securitate minimă, are multe colţuri întunecate.
Intrăm, luăm câteva pahare de băutură, apoi plecăm.
Ultima dată când ai băut câteva pahare,
ai levitat un autobuz la o petrecere a burlacelor.
Le-am zăpăcit minţile puicuţelor, John.
Russell se va autocontrola.
Vrem doar să ne reamintim cum este să trăieşti ca oamenii.
Nu suntem oameni.
Cu toate acestea, nu ar trebui să aşteptăm să ne primească Refugiul.
Această lume ne aparţine şi nouă.
Parcă ai fi Stephen.
Poate că are dreptate.
Nu se va întâmpla asta.
Te provoc pentru asta.
Cara, nu face asta.
Dacă voi câştiga, mergem cu toţii sus.
Dacă voi câştiga, nu vei aminti niciodată despre asta.
S-a făcut.
Mă pregătesc de ceva.
Bine. Am reuşit să pun mâna pe ser.
Dar, Jedikiah mă duce la cartierul general al Ultra
pentru a mă întâlni cu cineva important.
Este minunat.
O întâlnire cu tipul care a comandat uciderea tatălui meu?
Da, ar trebui să fie un imbold.
Am vrut să spun că o putem folosi în avantajul nostru.
Voi tăia capul şarpelui într-o zi,
- dacă ne poţi duce acolo. - Dacă nu mă mai întorc?
Dacă sunt chemat pentru că cei de la Ultra au aflat că vă ajut?
Pentru asta te-ai băgat.
Doar pentru informarea ta, ţi-am luat partea în toată această poveste.
Ultra se comportă ca DEFCON 1 şi aş vrea să aflu ce se întâmplă
înainte ca voi să vă duceţi cu toţii pe la suprafaţă.
Stephen, nu contează de partea cui eşti.
Problema este că,
sunt pe cale să mă lupt cu Cara acum, pentru că deja ai convins-o pe ea,
iar toţi ceilalţi de aici cred că putem locui în lumea oamenilor.
Pentru că tu poţi.
După cum văd eu lucrurile, ai două alternative.
Poţi să-mi spui să plec de aici şi să mă ocup de cei de la Ultra pe cont propriu,
sau poţi să găseşti o modalitate de a fi liderul oamenilor tăi
fără să dai vina pe mine pentru problemele tale.
Nu voi fi ţapul tău ispăşitor.
Hei, unde pleci. Nu cred că vrei să pierzi lupta cea mare.
Doamnelor şi domnilor.
Hai să înceapă lupta!
În acest colţ, plin de victorii împotriva...
tuturor,
John Young!
Chiar ţi-ai adus fanii, John.
Iar în acest colţ.
pretendentul care luptă pentru dreptul vostru de a petrece,
Cara Coburn!
Tăbăceşte-i fundul pentru mine, bine?
Începeţi!
Mi se pare mie, sau asta pare a fi puţin plictisitoare?
Aşteaptă.
Bine.
Încă nu este prea târziu pentru a renunţa.
Unde este distracţia din toată această poveste?
Cuplurile normale discută despre neînţelegerile lor.
Tu m-ai provocat, îţi aminteşti?
Ia-i un sac pentru cadavre.
Atunci, rămâne stabilit.
Îmi pare rău, John.
Tot o greşeală este.
Perfectă!
Ai spus că ultima era perfectă.
Ultimele trei erau perfecte.
Este o rochie, pentru o petrecere la şcoală.
Da, exact. Ajută-mă aici.
Aşadar, pentru că suntem din nou cei mai buni prieteni,
poate că este momentul să explici ce s-a întâmplat la barieră cu Emily.
Aşa cum am mai spus, îţi spun cinstit că nu ştiu la ce te referi.
Am fost acolo, Stephen. Şi tu ai fost acolo.
Singurul lucru care rămâne sub semnul întrebării este modul în care ai dispărut.
Ştii, dacă mă gândesc mai bine,
nu este prea frumoasă.
Ai fost cinstit.
Bine. Continuă aşa.
Uite, tocmai ne-am împăcat. Nu vreau să mă cert cu tine.
Atunci de ce nu vrei să spui adevărul?
Nu mă aburi.
Da, ştiu. Este drăguţă, nu-i aşa?
Nu ai scăpat din încurcătură.
Bine, încă una. Doar una.
- Alo? - Ne întâlnim în centru.
Acum?
Spune-i prietenei tale că a intervenit ceva.
Înghesuiţi-vă! Înghesuiţi-vă, echipă. Haide. Înghesuiţi-vă, echipă.
Înghesuiţi-vă, echipă. Este o zi mare. Este o zi mare. Nu? Nu?
Bine.
Regula numărul unu la petrecerile oamenilor,
ne amestecăm printre ei.
Da, este momentul să-ţi schimbi stilul, fată.
Ce este greşit la stilul meu?
Arăţi minunat.
Dar te voi ajuta să-ţi alegi o rochie drăguţă, bine?
Regula numărul doi, orice vom lua, vom returna după petrecere.
Cu excepţia în care nu e cumva un tâmpit, caz în care, cel ce a găsit rămâne cu ea.
Da.
Regula numărul trei, ceea ce ar trebui de fapt să fie regula numărul unu,
nu vă lăsaţi prinşi, curvelor!
Bine, evadaţi!
Am crezut că am trecut de toate acestea.
Da, îmi cer scuze.
Haide, puştiule.
Această persoană... cine este? Este... este şeful tău?
De fapt suntem parteneri.
Există diferite faţete pentru organizaţia noastră, Stephen.
Departamentul pentru care lucrezi este unul dintre multe altele.
Trebuie să fii Stephen.
Urmează-mă.
Nu vii cu mine?
Fii cinstit şi vei fi în regulă.
Îţi mulţumesc pentru că ai venit, Stephen.
Cine eşti?
Nu sunt sigur că suntem pregătiţi să ne spunem pe nume.
Vreau să ne întâlnim faţă în faţă.
Încă nu.
Eşti unul dintre noi.
De ce îţi hăiţuieşti propriii semeni?
Este simplu.
Într-o zi, acest război dintre speciile noastre se va termina.
Iar când se va termina, aş dori să fiu de partea câştigătoare.
Tu nu vrei asta?
Ce vrei de la mine?
Abilităţile tale sunt puternice.
Dar, de asemenea, periculoase.
Aşa cum erau şi ale tatălui tău.
De aceea ai pus să fie ucis?
Moartea sa a fost un lucru nefericit.
Ar fi putut fi evitată.
De aceea te-am adus aici. Să văd cât de mult îi semeni.
Aşa că, arată-mi
ce ascunzi de unchiul tău
şi faţă de noii tăi prieteni.
A trebuit să-ţi ghicesc măsurile, dar cred că m-am descurcat bine.
Nu merg.
Eşti supărat pentru că ai pierdut o luptă?
Sunt supărat pentru că a trebuit să ne luptăm.
Într-o oarecare măsură.
În ultima lună, eu am fost împuşcat, tu ai fost capturată,
şi am avut mai multe conflicte cu Ultra decât am avut în ultimii doi ani.
Nu putem merge sus.
Iar dintre toate peroanele, mă aşteptam ca tu să fii cea care mă susţine.
O fac.
Mi-ai subminat autoritatea în faţa tuturor.
Cum ar trebui să mă respecte?
Să te respecte, sau să se supună?
Atunci când am fost prinsă
şi îmi era frică pentru că puterile mi-ar putea fi luate,
m-am gândit la modul în care ne-am petrecut ultimii doi ani.
- Ne-am ascuns. Am trăit în frică. - Am supravieţuit.
Nu mai este suficient.
Şi ai dreptate. Poate că este vina lui Stephen.
Dar nu te-am provocat pentru el, sau pentru Russell, sau pentru altcineva.
Am făcut-o pentru noi.
Îţi aminteşti ce m-ai spus când am fost împreună pentru prima dată?
- Că ar fi imposibil? - Cara...
Dacă ai avut dreptate?
Dacă "noi" există doar când suntem ascunşi aici, jos, în întuneric?
Cum ar trebui să supravieţuim aşa?
Vom găsi o cale.
Eu voi găsi o cale.
Vino cu mine.
O noapte.
Hai să încercăm să pretindem că suntem un cuplu normal.
Cara.
Nu suntem aşa.
Este decizia ta.
Să te distrezi cât timp păzeşti o staţie de metrou goală.
Ce este?
Tu m-ai chemat.
Nu este nimic. Arăţi uimitor.
Mulţumesc.
Unde este John?
Păzeşte fortăreaţa.
A văzut această rochie?
Acest tip este dificil.
Asta dacă vrei să fii politicos.
Am întâlnit pe cineva astăzi. Unul dintre partenerii lui Jedikiah.
Era unul dintre noi, Cara.
A încercat să intre în mintea mea.
L-ai blocat, nu-i aşa? Prin modul pe care ţi l-am arătat. Telepatic.
Am încerca.
Dacă a aflat că vă ajut?
Pare că John este cel care ţi-a pătruns în minte.
Tu eşti cel care ne-a reamintit să fim curajoşi.
Seara aceasta nu s-ar fi întâmplat dacă nu ai fi fost tu.
Şi asta chiar mă îngrijorează.
Dacă Jedikiah pune din nou mâna pe tine,
pe toţi ceilalţi...
Dacă cei de la Ultra vin după noi,
i-aş simţi venind de la o milă distanţă,
şi ne vom teleporta afară.
Iar în cazul în care nu ai observat,
sunt o dură.
Da.
Aproape că uitasem.
M-am gândit că va arăta bine pe tine.
Batista de buzunar.
La modă.
Pentru Tim. Şi pentru civilizaţie.
Pentru Tim!
- Ce fac ceilalţi? - Eşti îmbrăcată cu gust.
Se simt minunat, cu excepţia lui Irene, care a avut un fel de atac de apoplexie.
Stai. Ea este cea care dansează.
Acum se balansează. Nu pot să privesc.
Tipule? Acea puicuţă te verifică din cap până în picioare.
Bună!
Ştii ce înseamnă roşul.
Înseamnă că este pregătită.
- Dacă mă puteţi scuza. - Distrează-te.
Vrei să dansezi?
Chiar porţi acest costum.
Ţi-ai creat atât de multe probleme pentru a-l fura,
încât m-am gândit că aş putea cel puţin să-l încerc.
Îmi permiţi?
De ce eşti singura persoană din lume pe care nu o pot citi?
De ce nu mă laşi să intru?
Am crezut că vrei să fim un cuplu normal.
Intră.
Ai venit devreme, Astrid.
- Ce cauţi aici? - Trebuie să vii cu mine.
- Nu, nu pot, aştept pe cineva... - Nu este o rugăminte.
Acum.
Întârzii. Ne întâlnim acolo? Stephen.
Hei! Hei, hei!
Hei! Hei. Hei!
Vrei să plecăm de aici?
Da. Ce spui despre barul VIP-urilor?
Ar fi mai bine dacă stau cu ochii pe el.
Ar fi mai bine dacă stau cu ochii pe ea.
Nu ai avut sentimentul că suntem părinţi?
- Vrei să vezi ceva drăguţ? - Desigur.
Pot să fac să plutească această măslină.
Este ciudat.
Probabil că sunt beat.
Russell. Să bem până la fund.
Asta ce mai este? Încă una dintre scanările tale?
Nu ai încredere în mine?
Am.
Am făcut tot ceea ce am putut pentru a te proteja.
Din păcate, colegul meu încă mai are îndoieli în privinţa ta.
Nu vrea să repete greşeala făcută cu tatăl tău.
Nu sunt el.
Nu am dat celor de la Ultra nici un motiv să-mi pună la îndoială loialitatea.
Fidelitatea, Stephen.
Loialitate este ceva ce îţi oferă un câine.
Este bazată pe o emoţie, cum ar fi...
dragostea.
Fidelitatea, pe de altă parte, se bazează pe o obligaţie morală.
Un simţ al datoriei.
Asta vom examina în seara asta.
Camera este securizată?
Da, domnule. Civilii au fost expediaţi.
Şi sistemul nostru de izolare?
Este funcţional.
Mi-am asumat un risc pentru tine, fiule.
Nu mă face să regret asta.
Ce faci aici?
Am fost invitată.
Nu, nu ai fost.
Ei bine, prietenul meu este acolo, aşa că...
- Cine este prietenul tău? - El a sosit.
- Toată lumea este pe poziţie. - Recepţionat.
Ştii ceva? Nu contează.
Este greşeala mea.
De ce nu ai ascultat? Am ţipat telepatic la tine.
Îmi pare rău, dar nu am putut să te aud.
Nici eu nu pot...
Nu mai pot auzi.
Haide.
Nu. Nu este o idee bună.
Sunt blocat.
Petrecere groaznică.
A fost o chestie roşie aici... acum o secundă.
A fost chiar aici.
- Vezi unde... - Este o ambuscadă.
- Nu pot sări. - Chip-uri D.
Trebuie să-i scoatem pe toţi.
Mă ocup de asta.
Cara! Cara, este o cursă. Plecaţi de aici.
Mă poţi auzi?
Ai grijă, puştiule.
Voi ajunge la toată lumea.
Staţi jos! Toată lumea să stea jos!
Orice ar trebui să mă înveţe asta,
am văzut suficient.
Haide. Haide.
Mergeţi. Mergeţi. Mergeţi.
- Bine. Relaxează-te. - Să mergem.
Trebuie să ne ridicăm. Haide.
Separaţi-vă.
Ce dracu a fost asta? Dumnezeule!
Bine. Am ieşit din raza de acoperire. Sari!
Acum!
John!
Scoate-o de aici.
Irene? Irene, ascultă-mă.
Irene, uită-te la mine.
Rezistă, rezistă. Vei fi bine.
Nu, Irene, Irene, uită-te la mine.
Stai cu mine, te rog! John!
Irene!
Lasă-mă să văd, lasă-mă să văd.
O poţi ajuta?
Poftim. Poftim.
Încearcă să o faci să se simtă mai confortabil.
Pentru a muri?
Presează în continuare.
Trebuie să meargă la spital.
Uită-te prin jur, Stephen. Ea nu este singura rănită de aici.
Am fost prinşi într-o ambuscadă.
Da, ştiu. Am fost acolo.
- Ce? - Unchiul meu psihopat.
Nu am ştiut. Am încercat să vă avertizez.
Avem trei morţi din cauza lui.
Ce spui de Irene? Vrei să fie patru?
Nu mai încalc încă o dată protocolul.
Asta ne-a adus în acest dezastru.
Rezistă, e-n regulă. Vei fi bine.
Este numai vina mea.
Este numai vina mea!
- Nu. - Ce faci?
- O iau. - Ce faci?
Încalc protocolul.
De ce nu mi-ai spus?
Nu ar fi trebuit să mergem acolo.
Ştii foarte bine că nu am vorbit despre asta.
Cara...
Nu ştiu ce să-ţi spun.
Ce-ar fi dacă ai spune adevărul?
Că sunt un criminal?
O aberaţie genetică intensificată.
Nu înţeleg cum...
Proiectul Annex?
Eşti... eşti parte a lui?
Am fost unul dintre cei norocoşi care au supravieţuit testului beta.
De ce nu mi-ai spus?
Pentru că această parte din mine ar fi trebuit să rămână moartă.
Asta ai ascuns faţă de mine în toţi aceşti ani?
De aceea m-ai ţinut la distanţă?
Vezi ce ne-a făcut asta, John?
Ce variante am?
Cum crezi că vor accepta veştile?
Că Jedikiah le-a transformat liderul neînfricat într-un ciudat.
Că nu mai eram unul dintre ei?
Nu m-am referit la ei. De ce nu mi-ai spus?
Datorită modului...
datorită modului în care mă priveşti în acest moment.
Ca şi cum aş fi un fel de monstru.
Nu-mi pasă de secretul tău,
ci de faptul că l-ai ascuns faţă de mine.
Asta vezi acum, John.
Cum se simte Irene?
Am lăsat-o la Urgenţe.
A trebuit să o las foarte repede,
dar cred că va supravieţui.
Părea că a dat de necaz, omule.
Toată această chestie este un coşmar.
O voi verifica mâine.
Mama este asistentă acolo.
Următorul.
Ce se întâmplă?
Ultra a ştiut că vom fi la acea petrecere.
Cineva ne-a trădat.
Şi nimeni nu părăseşte această încăpere până nu aflu cine a făcut-o.
Cara cercetează minţile tuturor.
Pentru a încerca să afle cine este trădătorul.
Trădătorul.
John.
Ambuscada.
Cred că este posibil să fi fost vina mea.
Poftim?
Partenerul lui Jedikiah.
A intrat în mintea mea. Am încercat să-l blochez.
Dar nu ştiu.
Liber.
Următorul.
Merg eu.
Vei putea să vezi tot ceea ce a văzut el?
Să afli dacă eu am făcut-o?
Jur pe Dumnezeu că nu trebuia să se întâmple aşa.
Ce ai spus?
Au spus că nimeni nu va fi rănit.
Au spus că te vor doar pe tine.
Cine a spus asta, Kurt?
Ultra?
M-au minţit.
Nenorocitule!
Ai spus că mă vei da afară dacă încerc să-mi vizitez mama.
Aşa că ai mers la duşmanii noştri?
Am mers să-mi iau la revedere de la mama pentru totdeauna.
Ai avut dreptate.
Nu ar fi trebuit să merg.
Ei erau acolo.
Ce trebuia să fac?
Au spus că o vor omorî dacă nu-i ajut să te captureze.
Aşa că ai permis să ne omoare trei semeni de-ai noştri?
Noi am avut încredere în tine.
Te-am făcut unul dintre noi, neam de...
Hei, hei, haide!
Te-am tratat ca pe cineva din familia noastră, Kurt.
Ţi-am salvat viaţa, iar acesta este modul prin care ne răsplăteşti?
Ce vei...
Cineva să o oprească!
Cara...
Acel ser nu am reuşit să-l obţin foarte uşor.
Bine? Nu merită să faci asta.
Nu eşti unul dintre noi, Kurt.
Nu mai eşti.
Dacă sufli o vorbă cuiva despre asta,
dacă încerci să-i conduci aici pe cei de la Ultra,
îţi jur că voi intra în mintea ta.
Voi mări durerea pe care o resimţi acum,
încât nu vei recunoaşte nici figura mamei tale.
M-ai înţeles, Kurt?
Scoateţi-l de aici.
Unde ai fost?
Astrid. Îmi pare rău, ar fi trebuit să sun.
- Te-am urmărit. - Poftim?
Te-am văzut intrând,
dar o femeie ce părea a fi de la Serviciile Secrete m-a oprit.
Nu, Astrid. Ai fi putut...
Ce anume?
Ce ar fi dacă mi-ai spune ce se întâmplă?
Nu poţi să mă urmăreşti.
Bine? Nu eşti în siguranţă.
Ce este asta? Este sânge?
Stephen...
Stephen, ce se întâmplă?
Am văzut ceva în seara asta.
Ceva îngrozitor.
Şi nu ştiu dacă pot să trec peste asta singur.
Nu trebuie să faci asta.
Bine? Sunt chiar aici.
Nu. Nu te pot implica în asta.
Îmi pare rău.
Deja sunt implicată în asta.
Dacă vorbim acum despre viaţa ta.
Stephen.
Îţi aminteşti unde am devenit pentru prima dată prieteni?
Da, desigur.
De ce?
Ia-mă de mână.
Ai încredere în mine.
Sfârşitul episodului 5
Traducerea şi adaptarea: Marvasmarr @ www.subtitrări-noi.ro
Sincronizarea WEB-DL: O|<eeffe (c)
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania