Numele meu este Stephen Jameson.
Sunt unul dintre Oamenii de Mâine.
Puterile noastre sunt numite cei trei T.
- Telepatie... - Stephen?
Telekinezie...
Şi teleportare.
Un război în umbră are loc între noi şi Ultra...
- Nu! - Organizaţia secretă care ne vânează.
Singura modalitate de a face ca specia mea să nu fie pe cale de dispariţie
este de a-l găsi pe tatăl meu.
Iar singura cale de a face asta
este prin munca ce o fac pentru duşmani.
Anterior în The Tomorrow People...
Tată, am nevoie de ajutorul tău.
Salvează-i pe toţi.
Cum?
Thanatos.
Cred că Thanatos a fost un fel de program de cercetare secret
la care participa tatăl meu.
Îl vreau în viaţă, aţi înţeles?
S-a întâmplat ceva. John ar fi trebuit să se întoarcă până acum.
Este la Ultra. L-au prins.
Aşadar, iată cum vom proceda.
Cel mai simplu şi mai puţin dureros mod pentru tine este să-mi spui
tot ceea ce vreau să ştiu.
În acest caz te vom ucide repede.
Dar nu vei face asta, nu-i aşa? Nici nu am crezut asta.
În oricare situaţie, se va termina la fel.
Vei muri, iar eu voi şti tot ceea ce este în mintea ta,
cum ar fi locul în care se ascund prietenii tăi rebeli.
Singura diferenţă este că...
s-ar putea să lucrez puţin mai dur.
Iar tu vei suferi
într-un mod în care nici nu ţi-ai fi imaginat.
Arată-mi, John, iar toate acestea se pot termina.
Dacă voi scăpa vreodată...
Ce vei face?
Am început totul înainte ca tu să te fi născut, băiete.
Ajunge!
- Scuzaţi intreruperea. - Dacă îl ucideţi,
nu ne poate spune unde se ascund Oamenii de Mâine.
Eşti fiul tatălui tău. Amândoi aveţi aceeaşi slăbiciune.
Aveţi o compasiune deplasată.
Pentru el, dintre toţi oamenii.
Dacă ai şti adevărul, îl vei strangula cu propriile mâini.
- Ce adevăr? - Spune-i, John.
Haide. Gândeşte-te la asta ca la ultima spovedanie.
Haide. Ar trebui să ştie cum a murit tatăl său.
Tu?
Minţi.
Îmi pare rău, Stephen.
Stephen? Ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Nu mă minţi.
Orice ai fi simţit, am simţit şi eu.
Suferi.
John. Nu va rezista prea mult timp.
Trebuie să-l scoatem de aici înainte ca Fondatorul să-l ucidă.
- Nu ştiu ce să spun. - Ai un plan mai bun?
Hai să vedem ce şanse avem.
Pasul unu.
I-am localizat prietena paranormală secretă a lui Jedikiah
înaintea celor de la Ultra.
De fapt, bazându-ne pe rata de succes anterioară în
aducerea evadaţilor, aş plasa şansele doar la 22.34%.
- Apoi? - O răpim.
Ştiu, dar este singura noastră şansă.
Apoi?
Sperăm ca lui Jedikiah să îi pese suficient de mult de această femeie
- pentru a fi de acord să facă schimbul? - Stephen, ai aflat ceva?
Literalmente nu există nici un obiect personal în biroul său.
- Stai puţin. - Ce este?
Am găsit o fotografie cu Jedikiah şi Morgan.
Zâmbeşte. Nu l-am văzut niciodată aşa.
Doamne, este şi mai ciudat atunci când este fericit.
Tim, poţi folosi orice reper pentru a indica unde a fost făcută?
Cu siguranţă pot încerca.
Se pare că este Montauk Point.
Este în apropiere. Pot să o simt.
Bine. Atunci unde este?
Pare a fi un loc bun pentru a te ascunde.
Alo? Morgan? Este cineva acasă?
Ce este?
Este medium. Deja ştie că suntem aici.
E-n regulă. Vrem doar să vorbim.
Jedikiah ne-a trimis pentru a vedea ce mai faci.
Cine sunteţi?
Suntem ca tine, Morgan.
De unde ştiu că nu sunteţi agenţi?
Drebuie doar să-i punem cătuşele.
- Cătuşe? Aţi venit să-mi luaţi puterile. - Morgan, nu!
Teleportarea nu este de nici un folos.
Oriunde vei merge, te voi depista.
Fie cum vrei tu.
Mai devreme sau mai târziu vei veni cu noi!
Dă-mi asta.
Este arţăgoasă.
Presupun că este pe gustul lui Jedikiah.
Morgan, eu...
Trebuie să discutăm.
Referitor la iubita ta.
Presupunând că vei dori să o revezi.
- Unde este? - Este în siguranţă.
De unde ştiu că nu joci la cacealma?
Permite-mi să-ţi arăt.
Nu puteţi face asta! Daţi-mi drumul!
- Ce doreşti? - Ce crezi?
Pe John.
Dacă îl răniţi îţi voi distruge singurul lucru de pe Pământ la care ţii.
Ce vrei să fac?
Dă-mi persoana pe care o iubesc
şi s-ar putea să-ţi întorc favoarea.
Lasă-mă câteva clipe.
De ce ai făcut-o, John?
Mi-au spus că trebui să o fac.
Că tatăl tău a plecat din grup.
Jedikiah a spus că a devenit un pericol pentru noi toţi.
Şi l-ai aruncat în aer?
Chiar vrei să auzi asta?
Trebuie să ştiu.
Am pregătit o bombă în maşina sa
şi am aşteptat.
El a vrut să cred că l-am ucis.
Dar s-a teleportat în ultima clipă.
L-am urmărit. După asta l-am prins pe tatăl tău.
Şi l-am împuşcat.
Nu am vrut s-o fac, Stephen.
În toţi aceşti ani ai spus propriilor
oameni că tatăl meu s-ar putea întoarce în orice clipă,
dar tu ai ştiut că ai băgat un glonţ în el?
Dacă aş putea să retrag ceea ce am făcut, aş face-o.
Nu poţi.
Eşti un escroc, John.
Acum te poţi întoarce să le spui Carei şi celorlalţi adevărul.
Nu, nu este treaba mea să-i spun Carei că ai minţit.
Ar fi mult prea uşor.
Dar pentru moment,
vom uita faptul că ai încercat să-mi ucizi tatăl.
De ce?
Pentru că Thanatos este real.
Tatăl meu trăieşte şi este pe acolo, pe undeva. Sunt sigur de asta.
Te voi scoate de aici.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
The Tomorrow People Sezonul 01, ep 09-"Death's Door"
Comentarii pe www.tvblog.ro
Stephen, ce este?
Ce? Ce să fie?
Pot simţi că încerci să-ţi faci curaj
să mă întrebi ceva. Dă-i drumul, întreabă-mă.
Este vorba despre tatăl tău?
Da, este vorba de tata.
Atunci te rog să nu o faci.
Trebuie să-l găsesc.
Nu te pot ajuta.
Încerci să ne protejezi pe mine şi pe Luca, dar adevărul este că
vrei să-l vezi la fel de mult cum vreau şi eu.
Tatăl vostru ne-a părăsit.
Nu ştiu de ce. Nu-mi pasă.
Dar nu vreau să revină în viaţa noastră genul acela de haos.
Nu cred că era nebun.
Ştii că nu era chiar atât de simplu. El ne-a protejat.
Ţi-a spus vreodată ceva despre proiectul Thanatos?
În regulă, Stephen. Cred că trebuie să încetezi.
Ştiu că-ţi vine greu să auzi asta,
dar pentru noi trei este totul mai bine dacă nu este el.
Suntem în siguranţă fără el.
Putem fi lăsaţi o clipă singuri, vă rog?
Mă întreb ce doreşti.
Lasă-mă să ghicesc. Şeful tău, acest tip, Fondatorul,
vrea să interpretezi poliţistul bun pentru a scoate informaţiile de la mine?
Unde se ascund Oamenii de Mâine.
Nu. Eu te-am antrenat.
Ştiu că nu vei vorbi.
Nu pentru asta am venit aici.
Am venit pentru a-mi lua la revedere.
La revedere, fiule.
Adevărul până la sfârşit.
Ai dorit să mă vezi?
Da. Am vrut să-mi explici la ce mă uit aici.
I-am luat puterile Carei. De ce?
Este interesant, pentru că, atunci când Cara şi mica ei gaşcă
m-au răpit, puterile ei păreau a funcţiona chiar bine.
Mă întreb de ce s-a întâmplat asta.
Am o teorie.
Aici. Ai văzut asta?
Ce anume?
Da. S-a întâmplat foarte repede. Permite-mi să-ţi mai arăt o dată.
- Iată. - Nu ştiu ce să privesc.
Nici eu nu am ştiut.
Această procedură pare a fi o chestie de rutină.
Apoi am văzut asta.
S-a întâmplat cât ai clipi din ochi.
Diavolul stă întotdeauna în detalii.
Ştii ce cred? Cred că ai oprit timpul.
Şi cred că ai schimbat serul cu ceva inofensiv, cum ar fi o soluţie salină,
apoi ai lăsat-o pe Cara să plece de aici cu puterile sale intacte.
Cara, John, se pare că ai o slăbiciune pentru Oamenii de Mâine.
Nu pentru ei.
Pentru ea.
Nu am putut să te las să o răneşti.
Pentru că o iubeşti. Este evident.
- Ştiu că am fost prost. - Iar în acest caz eşti scuzabil.
Ştiu ce poţi simţi atunci când nu vrei să vezi pe cel iubit că este rănit.
De fapt, de aceea ţi-am cerut să vii astăzi aici.
M-am ataşat de o persoană din specia ta.
Glumeşti.
Ţi se pare că glumesc?
Nu.
Bine.
Această persoană la care ţin, Morgan,
este ţinută ostatică de către Oamenii de mâine.
Au ameninţat că o vor ucide dacă nu-l eliberez pe John,
ceea ce este evident că nu pot să fac.
Dar tu o poţi face.
Ultima masă.
Îmi cer scuze pentru maxilar.
Ce maxilar?
M-ai fi putut avertiza.
Am spus că-mi cer scuze.
Cum ai scăpat de cătuşe?
Aşteaptă-l pe Stephen.
Ce urmează? Acest nivel este plin de cipuri D. Nu te poţi teleporta.
O facem să pară reală.
Punem la cale o mică bătaie. Trebuie să fie credibil.
Retrageţi-vă sau va muri!
Am spus să vă retrageţi!
Doar dacă şeful vostru nu vrea să-şi piardă nepotul!
Da? Semenii voştri nu pot ucide.
Vrei să pui un pariu?
Am ţintit spre vestă, dar următorul va fi spre faţă.
Nu mai trageţi!
Ştii că nu poţi fugi de aici.
Puterile tale nu funcţionează acum, John. Lasă copilul să plece.
Cipurile D sunt la 11 şi la 1.
Presupun că John a reuşit să se întoarcă în mica voastră grotă de metrou.
Nu sunt agenţi. Coasta este liberă.
Jedikiah!
Aşa cum am promis. Să mergem.
- Scoate-mi cătuşele. - Nu.
Încă nu am terminat.
Am terminat cu negocierile.
Ţi-ai recăpătat iubita. Asta a fost înţelegerea.
Cara, ascultă-l.
- Ei bine? - Oriunde v-aţi ascunde,
- aş vrea să o luaţi pe Morgan cu voi. - Poftim?
Pe dracu!
- Vreau să fiu cu tine. - Nu.
John a scăpat pe tura mea.
Asta înseamnă că voi fi supravegheat,
iar Fondatorul va cerceta prin mintea mea până va afla tot,
iar dacă te va descoperi, Morgan,
singura modalitate de a fi în siguranţă
ar fi dacă nu voi şti unde eşti.
Ea nu vine cu noi.
Ar putea conduce o echipă de asasini direct în vizuină.
Unchiul meu nu va permite asta.
Vrea ca Morgan să fie în siguranţă.
John a vorbit mereu despre faptul că vreţi să-i protejaţi pe semenii voştri, nu-i aşa?
- Te rog să nu faci asta. - Vă rog să o luaţi, altfel chem o echipă.
Din nou.
- Nu pare că eşti în Pragul Iadului. - Din nou!
- Tot aici suntem. - Din nou.
Pentru asta m-ai eliberat de la Ultra?
Nu trebuia să-mi dai drumul.
- Va funcţiona. - Cine spune asta?
Un prieten arţăgos al tatălui tău?
Acest loc există. L-am văzut.
Oprirea timpului cât timp mă teleportez este singura modalitate de a ajunge acolo.
Poate că nu îţi dai toată silinţa.
Teleportarea mea este bună.
Tu eşti cel care ar trebui să opreşti timpul în mijlocul săriturii.
Nu poate fi făcută!
Este ca şi cum ai trage vânturi şi ai strănuta în acelaşi timp.
Din punct de vedere ştiinţific este imposibil.
Cu toţii vrem să-l găsim pe Roger, dar nu este necesar să te ucizi singur.
Sau pe mine.
Cum spuneţi voi. Oricum mi s-a făcut sete.
Eşti bine?
Pari a fi schimbat de când te-ai întors.
Vrei să vorbim despre asta?
Am fost răvăşit psihic de Fondator.
Aş prefera să încerc să uit ceea ce s-a întâmplat, Cara.
Asta nu are nici o logică.
Fondatorul... de ce ar dori să ne distrugă dacă este unul dintre noi?
Bine. Pauza s-a terminat.
- Nu trebuie să faci asta. - De fapt, trebuie să o fac.
- Va afla. - Nu voi fi cel care îi va spune.
Cara este conectată emoţional de tine. Simte ceea ce simţi şi tu.
Şi aş prefera să afle de la mine decât să-ţi citească gândurile.
Ştii ce ar păţi dacă află.
Iar pentru tine, asta nu merită.
În afară de asta, tata nu este mort.
Chiar dacă ar fi adevărat, Stephen, l-am împuşcat.
Am încercat să-l ucid.
Apoi am încercat să acopăr totul conducând oamenii noştri în acest loc.
În tot acest timp am trăit într-o minciună.
Din nou.
În seara asta am pregătit ceva chinezesc.
Mulţumesc, dar nu îmi este foame.
În cazul în care nu ai observat, acesta era codul pentru
"îmi pare rău".
Presupun că,
atunci când vine vorba de tatăl tău, mă închid în mine.
Îmi pare rău, dar nu am vrut să ajungi să te închizi şi tu.
Atunci când am amintit de Thanatos,
am avut sentimentul că a însemnat ceva pentru tine.
Nu ştiu ce este asta.
Cum se poate să fi aflat despre Thanatos?
- De ce mă minţi. - Poftim?
Spune-mi adevărul, te rog. Vreau doar să ştiu cât mai multe despre tata.
Ar fi trebuit să ştiu că va veni această zi.
Când a plecat tatăl tău, am pus într-o cutie toate materiale de cercetare.
Sunt doar mâzgâlituri şi formule numerice.
- Stephen, ai grijă. - De ce?
Deoarece ai încercat să-ţi transformi tatăl în cineva care nu a fost niciodată,
şi îmi este teamă că, dacă vei deschide cutia...
Ce este?
Vei fi dezamăgit.
Poate că este mai bine să renunţi.
Nu. Îmi pare rău, mamă, dar nu pot face asta.
Nu, nu poţi, nu-i aşa?
Pentru că îţi place să cercetezi, aşa cum era şi el.
Este regretabil faptul că John a evadat.
Dar amintiţi-vă că a fost un agent formidabil.
Da, dar îmi reamintesc şi faptul că ai luat totul personal când a fost vorba de el.
Ai ceva să-mi spui, Jedikiah?
Aş dori să te scutesc de umilinţa de a-ţi fi citită mintea.
Nu, aveţi dreptate.
Există ceva pe care...
din cauza faptului că nu o pot spune mai bine, v-am înşelat încrederea.
Nu are legătură cu John.
Dar am ascuns ceva faţă de dvs.
O relaţie.
Continuă.
Fapt care, dacă vor afla colegii mei despre asta,
mi-ar putea submina autoritatea.
Te referi la faptul că ea este ca mine?
Dintre toate gafele?
De ce?
Poţi cerceta prin mintea mea oricât vei dori,
dar adevărul este că totul a pornit din inimă.
Pe undeva, curiozitatea mea ştiinţifică a devenit...
neprofesionistă.
Nu te învinovăţi prea mult, Jedikiah.
Eşti doar un om.
Acum. Vrei să te ocupi de consecinţele acţiunii tale,
sau ar trebui să o fac eu?
Nu, mă voi ocupa de asta.
Bine.
Tim?
Vreau să încerci să încarci ceva pentru mine.
Numele meu este profesor Aldus Crick.
Este ora 8:00 dimineaţa,
iar aceasta este proba numărul unu din Proiectul Thanatos.
Vezi, John? Ţi-am mai spus asta.
Aşa a reuşit tatăl meu să dispară.
Din cauza unei înregistrări din laborator?
- Ce dovedeşte asta? - De când ai devenit atât de cinic?
Cu cât ne apropiem de găsirea lui Roger,
cu atât mai mult te îndepărtezi.
Cara, ar trebui să discutăm. Singuri.
Ce i-a apucat?
Multe.
Da. Din nefericire, se pare că subiectul nostru de cercetare
- întârzie, ca de obicei. - Am fost să iau gogoşi.
Favoritele mele.
- Începem? - De ce nu?
Nu-l vom găsi, Cara.
De unde ştii asta?
- Pentru că l-am ucis. - Ce?
Ultima mea misiune la Ultra a fost un asasinat.
Jedikiah nu m-a modificat doar pentru a ucide.
Mi-a ordonat să-i ucid fratele.
Este imposibil.
Este adevărat.
Deci, în toţi aceşti ani ne-ai ţinut închişi aici,
promiţându-ne un viitor, o modalitate de a găsi Refugiul. Asta a fost...
Am făcut-o pentru Roger.
I-am promis că voi proteja Oamenii de Mâine.
Şi am făcut-o.
I-ai minţit.
Totul a fost doar o minciună.
- Nu totul. - Nu mă atinge.
Ţi-am cerut doar să fii sincer.
Să fiu sincer?
Tu ai fost sinceră cu mine despre ce ai făcut cu Stephen?
S-a întâmplat pentru că nu am putut să fiu cu tine.
Nu până la capăt.
Acum ştiu şi motivul.
Tot timpul te-ai ascuns de mine, John.
Este 1:18 dimineaţa.
Proba cu numărul 347 din Proiectul Thanatos.
Fii pregătit.
Rezultatele sunt încă o dată neconcludente.
Este acelaşi lucru care se repetă mereu.
Fără supărare, amice, dar nu este de mirare că tatăl tău a înnebunit.
Tim, poţi derula până la sfârşit, te rog?
Cu plăcere, Stephen.
- Încă o dată, neconcludent. - Fiu de căţea!
Tim, opreşte-l.
Nu. Aşteaptă. Stai puţin.
- Intru în criză de timp. - Fruntea sus, Roger.
Mereu va exista şi proba cu numărul 458.
Nu. Trebuie să încercăm metoda alternativă.
Nu poţi vorbi serios. Este sinucidere.
Unde pleci?
Merg să mă întâlnesc cu profesorul.
- Stephen. - Îmi cer scuze pentru această apariţie.
Plecaţi din cauza mea.
Prostii. Caut doar o schimbare de peisaj.
Aşteptată de mult timp.
Unde veţi pleca?
Cine poate şti unde ne îndreptăm?
Asta este frumuseţea vieţii.
Nu putem vedea niciodată după următoarea curbă,
la nivel individual sau ca specii.
Cine şi-ar fi imaginat vreodată că
oameni ca tine vor fi născuţi în clădirile noastre primitive?
Eşti un tânăr extrem de special, Stephen.
Ca tatăl tău.
Dar aţi ştiut că nu aş putea să ajung la el oprind timpul când mă teleportez.
Dumneata şi tatăl meu aţi încercat de foarte multe ori şi aţi eşuat.
Ai văzut înregistrările...
A spus că există o cale alternativă de a ajunge în Pragul Iadului.
Aţi spus că este sinucidere.
Profesore, tata a trebuit mai întâi să moară, nu-i aşa?
A fost doar la nivelul de teorie.
Nu am putut niciodată să dovedim asta,
deoarece un experiment care îl poţi încerca doar o dată
cu greu poate fi catalogat ca fiind o metodă ştiinţifică.
- Nu, a funcţionat. - Poftim?
Cum poţi şti asta?
Accidental am făcut şi eu acest experiment.
Când eram pe cale să mă înec, probabil că am oprit timpul
fără să-mi dau seama de asta. L-am văzut.
Stephen...
Este posibil.
Din punct de vedere tehnic, dar foarte puţin probabil.
În plus, dacă tatăl tău a trecut prin atât de multe probleme să dispară,
ia în considerare şi posibilitatea
că s-ar putea să nu vrea să fie găsit.
- De ce? - Stephen, sunt lucruri puse în mişcare
pe care nu le poţi înţelege, băiete.
Nu!
Nu, nu... nu.
Cineva a fost aici, alături de prietenul nostru decedat.
Pot simţi asta.
Stephen?
Ce s-a întâmplat?
L-au ucis.
L-au ucis pe Crick chiar în faţa mea.
De ce ar vrea cei de la Ultra să-l ucidă pe Crick?
Deoarece a confirmat că există o modalitate de a-l găsi pe tatăl meu.
Tatăl tău nu este în Pragul Iadului, Stephen. Este mort.
Cum adică mort?
Nu mai este rost să păstrăm minciuna.
Ar putea cineva să-mi explice ce se întâmplă?
Mai târziu.
Nu a funcţionat pentru că niciodată nu s-a putut face.
Dar există o altă cale. Oriunde ar fi tatăl meu,
nu poţi ajunge acolo oprind timpul cât timp te teleportezi.
Pragul Iadului există în timpul dintre viaţă şi moarte.
Ce vrei să spui, Stephen?
Ei bine... trebuie să încerci să mă ucizi.
- Nu. - Asta este o nebunie.
Eram aproape mort atunci când l-am văzut. Aşa am ajuns acolo
şi asta s-a întâmplat atunci când l-ai împuşcat.
Bine? Asta a făcut parte din planul tatălui meu.
A vrut să-l ucizi. A avut nevoie să o faci
pentru a opri timpul chiar în clipa morţii sale.
Tot ceea ce trebuie să facem este să refacem acel moment.
Este singura cale de a-l readuce înapoi.
Iar tu eşti singurul care poate ucide.
Ascultă-mă, Stephen.
Jedikiah mi-a ordonat să-ţi ucid tatăl. Nu a existat nici un plan.
Roger nu a ştiut!
Am văzut-o pe faţa sa. Am citit asta în gândurile sale.
I-am ţinut corpul în mâinile mele.
Crede-mă atunci când îţi spun că tatăl tău este mort.
Stephen, ceea ce ai văzut a fost o închipuire.
Ai sperat, aşa cum noi toţi am sperat ca Roger să fie pe acolo, pe undeva.
Dar nu este real.
Amândoi greşiţi.
Trăieşte. Am nevoie de ajutorul vostru.
Nu este vorba de mine.
Este vorba de noi toţi. Refugiul este real,
dar nu putem ajunge acolo fără tatăl meu.
Motivul pentru care m-aţi urmărit
a fost pentru a-l putea găsi.
Aşa că, fie veţi crede că sunt cel ales,
fie nu o veţi face.
Care variantă este, Cara?
- Bună. - Bună!
Ce faci acasă?
- Este totul în regulă? - Da! Totul este în regulă.
Ştiu că este târziu să-ţi spun asta, dar am sperat
că aş putea aduce câţiva prieteni la cină.
Alţi prieteni în afară de Astrid?
Da. Da, mamă. Am prieteni la slujbă.
Desigur!
Da. Ar fi minunat.
Dar, probabil că va trebui să mergem la magazin,
pentru că nu cred că mai avem ceva de mâncat.
Nu.
- Dar am putea comanda pizza. - Da.
Luca are antrenamente în seara asta, aşa că dacă vrei de la Romero,
asta este seara ta.
Dar tot nu avem ceva de băut, aşa că permite-mi să-ţi dau câţiva bani.
- Nu, nu vreau... - Haide. Va fi distractiv.
A trecut foarte mult timp de când nu ai mai adus prietenii aici.
Aş putea lua desert de la Broussards.
Nu, mamă. Mulţumesc. Ajunge.
Nu mi-ai spus nimic.
Ai găsit ceva în cutia cu lucrurile tatălui tău?
Nu. Ai avut dreptate. Erau doar câteva vechituri.
Mulţumesc.
Mi-ai primit mesajul?
Nu mai puteam aştepta încă un minut.
Nici eu.
Cum l-ai cunoscut pe Stephen?
Lucrăm împreună,
îmbinăm gene pentru ştiinţă şi alte fleacuri.
Nu pari a fi genul tipului ce lucrează într-un institut de cercetare.
Nici tu nu arăţi a fi genul liceenilor.
Scuzaţi-mă. Te voi fura. Ai grijă cu acesta.
Da. Pot vedea asta.
Este distractiv.
Prietenii tăi sunt interesanţi.
- Serios? - Da.
- Şi lucrează la firma unchiului tău? - Nu.
Îţi aminteşti atunci când te-ai supărat pe mine din cauza locuitorilor din metrou?
Da.
Corect.
Şi Cara este aici?
Cea care este îndrăgostită de tine?
Da. De fapt este cu el.
Ce creatură. Nu ştiu ce vede la el.
Incredibil.
- Mulţumesc pentru asta. - Cu plăcere.
- Bine. Nu te mai holba. - Nu m-am...
- Mergi să iei pizza. - Nu m-am holbat.
Bună.
Nu vreau să-mi bag nasul aiurea, dar ai idee ce se întâmplă?
Ce vrei să spui?
Stephen şi cu mine am fost prieteni de foarte mult timp,
iar acest lucru cu adunarea tuturor nu îi este caracteristică.
A spus că eşti inteligentă.
A fost drăguţ că am reuşit într-un final să-i cunosc pe Oamenii de Mâine.
- Mama a crezut asta? - Da.
Este totuşi o parte pe care nu am crezut-o.
De ce?
De ce este atât de important ca oamenii
din cele două faţete ale vieţii tale să se întâlnească într-un final?
Ce se întâmlă?
Nu spune nimic.
Se vedea pe faţa Carei.
Cara?
Faceţi schimb de informaţii despre mine?
Îi pasă de tine, la fel cum o fac şi eu.
Deci, care este povestea?
Voi încerca să-mi aduc tatăl acasă.
Ştii unde este? Cum l-ai găsit?
Nu contează.
Bine.
Cât timp vei fi plecat?
Nu ştiu.
Corect.
Deci, asta este un fel de petrecere în care îţi iei la revedere.
Nu. Nu, Astrid. Nu este aşa.
Eşti speriat. De ce nu mă laşi să vin cu tine?
Unde voi merge nu poţi veni cu mine.
Dar îţi promit că mă voi întoarce.
Îmi pare foarte rău, Morgan.
S-a terminat?
Ţi-am spus că voi avea grijă de ata.
Dacă nu te-ar deranja, ai putea să-mi arăţi,
deoarece comportamentul tău recent mi-a dat motive să pun la îndoială totul.
Sapă. Nu am nimic de ascuns.
Foarte bine.
Dar asta nu te scuză, Jedikiah.
Ştiu că nu ai capacitatea de a citi gândurile,
aşa că îţi voi spune ceea ce gândesc.
Dacă nu ar fi fost nepotul tău, nu aş avea atâta răbdare cu tine.
Să ai în vedere că îl pregătim pe Stephen pentru scopul său final.
Încă eşti în viaţă.
Presupun că l-am judecat greşit pe iubitul tău.
Da, aşa ai făcut.
De unde ştim că nu ai fost urmărită până aici?
Ai încredere în mine.
Jedikiah s-a asigurat că nu vor exista probleme de ultimă oră.
A înscenat uciderea ta?
Trebuie să recunosc că este un geniu rău.
Ce se întâmplă? Unde sunt ceilalţi?
Ne pregătim să-l ucidem pe Stephen.
Nu întreba.
Voi fi avocatul diavolului.
Dacă Stephen greşeşte, atunci vei ucide doi dintre Cei Aleşi.
Dă-mi fenobarbitalul.
Are dreptate.
Orice s-ar întâmpla, va fi doar din vina mea.
Promite-mi doar că vei avea grijă de mama şi de fratele meu.
De aceea ne-ai adus acolo?
Nu vreau să creadă că i-am abandonat.
Aşa cum a făcut tata.
Vrei să-i spun adevărul despre tine,
despre tatăl tău şi întreaga noastră specie?
Orice va fi nevoie pentru a-i ţine în siguranţă.
Sunteţi pregătiţi? Aţi început să urmaţi planul?
I-am injectat câte un flacon,
încetinindu-i bătăile inimii până când nu se vor mai simţi.
Destul de simplu.
Voi aranja ca Tim să-ţi monitorizeze semnele vitale.
Pot să-ţi cer o favoare?
Doar în cazul în care nu va funcţiona.
O ultimă dorinţă şi testamentul?
Scuteşte-l pe John de corvoadă.
De ce ţi-ar mai păsa?
Viitorul speciei noastre este atârnat de un fir de aţă.
Iar atunci când voi doi sunteţi certaţi,
cu toţii suntem vulnerabili.
Nu o fac pentru că vreau să vă văd împreună,
dar te iubeşte, Cara.
De aceea nu a putut să-ţi spună adevărul.
Pentru a fi cinstit, nici eu nu ştiu dacă aş putea să o fac.
Este echipamentul unei trupe?
Cum stăm, Tim?
Monitorizez semnele vitale ale lui Stephen.
Dar dacă aş putea să evidenţiez iraţionalitatea acestui plan...
Dă-mi doar timpul exact în care creierul a încetat să funcţioneze
pentru a-i putea injecta epinefrină.
Eşti pregătit, Stephen?
Hai să facem asta.
Voi fi în mintea ta în tot acest timp.
Am petrecut şase ani încercând să ispăşesc uciderea tatălui tău.
Această abilitate pe care a-i ascuns-o,
ar putea să pară a fi rea, dar astăzi este un dar.
Bătăile inimii?
50... 40... 30...
Tensiunea este 8 cu 6 şi coboară rapid.
A ajuns la nivelul cel mai de jos.
Bătăile inimii devin din ce în ce mai slabe.
Nu le mai detectez.
Mai sunt doar 10 secunde până când îşi va pierde conştiinţa.
Fă-o acum, Stephen! Dacă vrei să opreşti timpul, ai 10 secunde.
A funcţionat? A făcut-o?
Nu ştiu.
Nu pot lua legătura prin telepatie.
Parcă nici nu ar mai fi acolo.
Cât timp avem pentru a-l aduce înapoi?
Aveţi doar un minut înainte să înceapă deteriorarea creierului.
40 de secunde.
Stephen? Stephen, mă poţi auzi?
30 de secunde.
Îi dau epinefrina. Îl aduc înapoi.
Încă nu.
Asta a dorit. Nu este timp.
20 de secunde...
Îl aduc înapoi.
Nu se întâmplă nimic.
10 secunde.
Haide, Stephen. Haide. Întoarce-te la noi.
Nu te voi lăsa să mori.
A sosit timpul.
Te rog, Stephen. Nu ne părăsi.
Nu ştiu dacă putem face asta fără tine.
Trebuie să te întorci. Te rog.
Ce s-a întâmplat?
L-am văzut.
Trebuie să găsim corpul tatălui meu.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
The Tomorrow People Sezonul 01, ep 09-"Death's Door"
Comentarii pe www.tvblog.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania