Anterior în "You"...
Joe Goldberg? Am auzit ce s-a întâmplat între tine şi Candace.
A crezut că poate fi mai fericită alături de un tip din Roma.
Peach nu pleacă nicăieri fără acel laptop.
Dacă aş putea să mă uit în el...
Guinevere Beck?
Asta este munca unei minţi bolnave.
Este obsedată de tine.
Te vrea doar pentru ea.
Este epuizant să fiu prietena ta.
Nu este necesar să-ţi ador poezia
pentru a fi drăguţă cu tine.
Beck ştie ce este mai bine pentru ea foarte rar.
Sunt perfect de acord.
Este eliberator, într-un fel, să ştiu cu siguranţă
ce am de făcut pentru a te proteja.
Paco, ce ai făcut?
Nu am ştiut câte somnifere l-ar doborî.
Bună.
Peach a fost atacată în Central Park în plină zi.
Mă îndrept chiar acum spre Urgenţe.
Este în viaţă?
Au trecut trei zile de când nu te-am văzut.
Am greşit faţă de tine, Beck,
iar aceasta este pedeapsa mea.
Acesta este drumul meu spre spânzurătoare?
Ar fi trebuit să-mi pregătesc ultimele cuvinte?
Unii oameni, Beck, reprezintă cancerul.
Peach este stadiul 4 metastatic.
Am încercat să elimin dezastrul înainte ca acesta să te consume,
dar acum, în cel mai bun caz, trebuie să intru acolo
şi să câştig un Oscar sărutând inelul.
În cel mai rău caz:
ea ştie că am fost eu
şi s-a terminat.
Este cumva o ambuscadă? Mă vei iubi fiind în închisoare?
Bună.
Nu.
Nu pot să cred că ţi-am spus
să te implici în rahatul vecinilor.
E-n regulă. Nu este vina ta.
Doamne, ţi-am simţit lipsa.
- Ce face Peach? - Se putea să fie şi mai rău.
Te deranjează dacă-ţi dai jos încălţările
şi tot ce a atins alte persoane sau metroul?
Nu este nicio problemă.
Cum te simţi, Peach?
Sunt pe urmele tale.
Asta-i? Se strânge laţul?
Eşti un neica nimeni şi cu toate acestea...
- Da? - Tu ai fost acela.
Tu ai fost cel care m-a avertizat. Am un hărţuitor.
Încercăm să aflăm cine este.
Se spune că majoritatea oamenilor sunt urmăriţi
de cineva cunoscut.
Nu este înfiorător?
În sfârşit am înţeles partea întunecată a celebrităţii.
Această frumoasă bloggeriţă pe care o cunosc este la al treilea hărţuitor.
Becks, aş mai dori ceai.
Cenuşăreasa mea încătuşată, dacă Peach reuşeşte să iasă în faţă,
- vei pregăti ceaiuri... - Desigur.
tonice pentru comoţie până când o să-ţi dispară frumuseţea.
Vrei şi tu unul?
- Va fi bun pentru cap. - Sunt bine, mulţumesc.
Ai datorii.
Ai un iubit cu ochiul vânăt.
Nimic din toate acestea nu este în regulă.
De fapt, voi...
El de ce este aici?
Hei. Cât timp va sta aici?
Nu ştiu. Poate pe o perioadă nedeterminată.
Îi este frică să stea în casa ei, ceea ce înţeleg.
Au externat-o destul de repede.
Trei zile? A fost o contuzie.
Nu cred că ea ar trebui să fie responsabilitatea ta.
Hei.
Când se vor termina toate acestea, hai să mergem undeva,
doar noi doi.
Îmi cer scuze că vă întrerup.
Nu, e-n regulă. Care-i treaba?
Ţinând cont de toate
prin câte am trecut,
energia masculină în spaţiul meu de vindecare este...
nu este ceva optim.
Vrei să-i ceri lui Joseph să ne părăsească?
Cred că te aude, Peach.
Nu am nevoie de confruntări acum.
Şi spune-i să-şi ia darul cu el.
Plec să fac câteva comisioane.
Îmi cer scuze.
Beck, ceaiul meu.
Paris. Două bilete, clasa întâi.
Am subestimat-o.
Nu se gândeşte deloc la mine.
Este ocupată să te facă a ei pentru totdeauna,
iar eu te-am pus în buzunarul ei,
acolo unde nu poţi să scrii, nu poţi să iubeşti.
Nu poţi să fii tu dacă trăieşti pentru Peach.
Nu voi lăsa să se întâmple asta. Am nevoie de un plan nou.
Pentru că acum
este război.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team are plăcerea de a vă prezenta:
YOU Sezonul 01, ep 06-"Amour Fou"
Bună, Joe.
Îmi pare foarte rău, Joe.
E-n regulă. Este...
E-n regulă. Suntem în regulă. Îţi promit.
Mergi în casă, fiule.
Este doar un lucru minor, pentru a-ţi mulţumi.
Este o specialitate. Negrese.
Mulţumesc.
Este drăguţ din partea ta să te implici.
Ştiu că lucrurile au fost puţin cam dificile în ultimele săptămâni.
Încearcă luni de zile.
Am vrut doar să ştii că lucrăm la asta.
Aşa că, dacă te gândeai să depui plângere...
Şi să dau în vileag micul experiment de chimie al lui Paco? Nu.
- Claudia. - Toată această experienţă
chiar i-a făcut ceva lui Ron.
Şi ştiu cum sună, dar simt că l-a schimbat,
că vrea să facă lucruri bune.
Oamenii nu se schimbă.
Şi nu voi depune vreo plângere.
Mulţumesc, Joe.
Îţi rămân datoare.
- Bună. - Am un minut liber.
Peach îşi ia tratamentul cu vitamine intravenos
în partea cealaltă a oraşului, dar am vrut să te văd.
Este totul în regulă?
Ascultă. Voi pleca pentru câteva zile.
Familia lui Peach are o casă în Greenwich,
iar ea se simte în siguranţă acolo.
Pot paria.
Dar facultatea? Cu noi cum rămâne?
- Joe, aproape că a murit. - Dar nu prea.
Ştiu că ai trecut prin multe,
dar să-ţi rişti viitorul pentru aceeaşi persoană
care a încercat să-ţi saboteze cariera
cu o săptămână în urmă, asta-i o mică nebunie.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Dar voi fi mereu sincer cu tine şi, sincer vorbind...
ea te manipulează.
De ce ar dori să...
Pentru că... Chiar nu poţi să vezi asta?
Dacă vei deveni o persoană pe propriile picioare,
nu va putea să te controleze.
Ştiu că nu vrei să auzi asta,
dar încercarea de sinucidere a fost doar de faţadă.
Nu a fost niciodată într-un pericol real.
Deci, s-a atacat singură în parc?
Nu, nu, nu spun asta.
Doamne, pentru că toate aceste învinovăţiri
încep să pară a fi puţin 4chan.
Da. Eu...
Ea este îndrăgostită de tine. Ştii asta, nu-i aşa?
- Trebuie să plec. - Beck, nu, îmi cer scuze.
- Stai. Stai. - Nu, e-n regulă.
Îţi mulţumesc că ai fost sincer.
Bine.
Peach te scoate din oraş.
Dar acesta este doar un preludiu.
Te aduce în lumea ei
şi apoi te înşfacă pentru totdeauna.
Te-aş urma, desigur, dar, Beck, urăsc mâncarea franţuzească.
Şi tu iubeşti New York-ul, iar eu trebuie să te salvez.
Durerea de pe faţă mă ucide.
Mulţumesc foarte mult, Ron.
Bine, Greenwich. Aici se opreşte asta.
Coasta de Aur din Connecticut,
terenurilor managerilor fondurilor de investiţii şi a descendenţilor "Mayflower".
Nu ar trebui să fie dificil să te găsesc. Lumea devine tot mai mică
atunci când trebuie să cercetezi 1% din ea.
Şi uite aşa, zeii internetului îţi oferă.
Un drum cu maşina de o oră.
Ador drumurile scurte cu maşina.
Obişnuiam să le fac alături de Candace.
De fapt, ar fi drăguţ să-mi fac amintiri noi şi mai fericite.
Dacă mă îndrept spre tărâmul lui 1%,
trebuie să arăt ca acolo.
Aşa că îţi mulţumesc, Benji.
Nu te voi pierde aşa.
De data aceasta, fără ezitări. Acum, o termin.
Vin, Beck. Vin...
Candace.
Iepuraş.
Eşti bine?
Neaţa.
- Neaţa. - Probleme la maşină?
- Nu, nu, nu, dar eu... - Permisul şi actele maşinii.
- Am fost jefuit. - Jefuit?
De cine?
Ai avut ceva de băut în această dimineaţă, domnule...
Trebuie să gândesc bine, altfel s-a terminat jocul.
Îmi cer scuze, sunt Spencer Hewitt.
Poţi să ieşi din maşină, te rog?
Bine.
Pune mâinile pe Buick, domnule.
Dă-ţi jos ochelarii, te rog.
Îmi vei spune ce ai păţit la faţă?
Neaţa, Beckali­ssama.
Ce faci?
Luam micul dejun. Muream de foame.
Nu mănânci aşa ceva.
Am simţit că ar trebui să-mi trăiesc clipa.
Când eram copilă, obişnuiam să vin aici,
iar mătuşa mea făcea această cantitate mare de mâncare.
Şi nu ştiu. Presupun că am fost inspirată de amintiri.
Este uşor să uiţi câteodată.
Vrei să mergi la mall?
Nu ai mai cumpărat din magazin de la incidentul cu Steve Madden
- din primul an. - Ştiu. Ştiu.
Simt că am nevoie să petrec astfel timpul, iar apoi putem lua prânzul.
Îmi doresc pizza ca o nebună.
Şi apoi putem merge la un matineu.
- Ce spui? - Nu ştiu.
Pare a fi foarte mult.
Sunt obosită.
Este vina mea.
Am avut multe de făcut în ultima vreme şi vreau să mă revanşez faţă de tine.
Aşa că, ce ar fi dacă îţi vei mânca micul dejun,
apoi te vei îmbrăca şi mă vei lăsa să-mi răsfăţ cea mai bună prietenă?
Acum mănâncă.
Doar copii.
Totuşi, m-au bătut măr.
Mi-au luat portofelul şi verigheta.
- Dar ceasul nu l-au luat. - Nu.
Nu. Presupun că am fost norocos.
Norocos că nu recunoaşte un ceas făcut în Geneva de 80.000 de dolari
chiar dacă l-ar lovi între picioare. Mulţumesc, Benji.
Se pare că nu ai nevoie de creier pentru a fi infractor.
Doar tupeu.
Dacă mă va lua prea tare Opie,
mi-aş dori să se pregătească şi să terminăm cu asta.
Va trebui să verific numerele de înmatriculare.
Apoi te voi lăsa să mergi acasă la soţia ta.
Trebuie să fie drăguţ să fii căsătorit cu un doctor.
Desigur.
Ieşi frecvent pe apă, domnule ofiţer?
Da, ai acel aspect. Mi-am dat seama.
Ascultă. Fii oaspetele nostru vara viitoare.
Bătrânul aduce yachtul din Nantucket.
Ce model?
Azimut 62S.
Guinevere.
O neastâmpărată micuţă.
Vezi asta? Dispreţ.
Opie tocmai s-a decis că sunt bogat
şi fără consecinţe asupra sănătăţii şi siguranţei
jurisdicţiei sale.
- Nu-mi va verifica numerele. - Ştii...
poate că ar trebui să mergi acasă, să te odihneşti.
Fără odihnă pentru cei răi.
Dar apreciez conceptul.
Mulţumesc foarte mult.
Să conduci în siguranţă.
Sunt aici pentru a fi în apropiere, dacă ai nevoie de mine.
Nu am încredere în Peach, Beck, şi nici tu nu ar trebui să ai.
Acest loc este un castel
în care sunt vrăjitoarea cea rea şi domnişoara aflată în pericol.
Presupun că asta mă face cavalerul tău.
Pentru tine, Beck. Da.
Nu am planificat să intru prin efracţie,
dar dacă laşi uşa din spate larg deschisă...
Bine. Nu este nimeni acasă.
Capul meu.
Am crezut că este mai rău.
Am avut o contuzie când jucam fotbal
pe la 12 ani. Mi-am vărsat creierii.
Nu este distractiv, dar nu este suficient
să mă ţină departe de misiunea mea.
La drept vorbind, asta înseamnă
că trebuie să mă cos.
Să rămân concentrat.
Să mă întorc în joc.
Mă bucur foarte mult că am ieşit amândoi aşa, iepuraş.
Acest loc este adorabil.
Nu părăsesc acest pat
în următoarele 48 de ore.
Te bagi?
Mă bag.
Te iubesc.
Spiritul anilor 90 este viu în Greenwich.
Aştept cu nerăbdare să văd acea rochie pe tine.
Trebuie să o încerci.
Este atât de frig. Cred că voi face o baie.
Foloseşte-o pe cea din dormitorul principal.
Are jeturi bine plasate.
Îmi place cada obişnuită.
Desigur că îţi place, pentru că eşti sofisticată.
Un cocktail? Îţi voi aduce unul.
Vreau să-ţi ofer o viaţă atât de măreaţă cândva.
- Dumnezeu ştie că o meriţi. - Scumpo.
Ţi-am pregătit un Negroni.
Mai puţin presiunea nedorită
de la o persoană care este evident instabilă şi obsedată.
Ura mea faţă de Peach a devenit practic conştientă.
Acum, stai şi te relaxează. Bine?
Am o surpriză pentru tine atunci când vei ieşi.
Şi nu uita să foloseşti acea mască de noroi geotermală.
Îţi schimbă viaţa.
- Noroc. - Mulţumesc.
Uită-te la asta.
Cum îndrăzneşte să-ţi invadeze intimitatea în acest fel?
Este o perversiune.
Doamne, trebuie să mă uşurez.
Mă voi întoarce pentru asta.
Cât timp are de gând să stea acolo şi să te privească?
Alo?
Este cineva aici?
Cine este?
Este surpriza.
Ea are o armă, Beck.
Nu este în toate minţile, iar tu ştii asta.
Trebuie să fac ceva.
80% dintre accidentele cu armă se întâmplă în casă.
De ce te îmbracă Peach ca pe o păpuşă?
Bine. Port această rochie ridicolă.
Care este surpriza mea?
Dumnezeule, Raj.
Bună, frumoaso. Nu ne-am mai văzut de mult timp.
Aştept cu nerăbdare să depănăm amintirile, păpuşă.
Am crezut că am spus să nu folosim telefoanele.
Scuze.
Este doar fratele meu.
În regulă.
Hai să facem un duet.
Ştii ceva din Sabbath?
Este amuzant ce-ţi rămâne prin creier.
Sunete, o melodie...
Lasă-ne câteva clipe, Raj.
Iar acum, această voce a unui tâmpit
îţi spune că eşti frumoasă.
Am ştiut că Peach era o instigatoare,
iar asta se întâmplă atunci când cursele ei încep să se închidă.
- Ce dracul face el aici? - Am crezut că va fi amuzant.
Ce s-a întâmplat cu faptul că nu ai dorit să fii în preajma unei energii bărbăteşti?
- Acum mă simt mult mai bine. - Doar tu simţi astfel.
Încă eşti supărată pe mine. Am înţeles.
Oare?
Am spus că poezia ta implică prea mult din tine.
Şi îmi pare rău că au durut cuvintele spuse, dar...
Dar?
Ascultă-mă.
Eşti una dintre persoanele cele mai talentate pe care le cunosc.
Şi nu-mi place să văd cum te conformezi unui sistem
care este proiectat să distrugă individualitatea.
Dacă vrei să devii o scriitoare minunată,
trebuie să pleci de acolo şi să trăieşti o viaţă despre care se merită să scrii.
Ce vrei să fac, Peach?
Să trăiesc de pe urma tărâmului?
Verişoara Inez a plecat în sfârşit din apartamentul din Paris.
Am vorbit cu tata.
A spus că pot să-l iau şi să supraveghez renovarea.
Ea a avut un ocelot. Au fost câteva stricăciuni.
Stai. Te muţi în Paris?
Amândouă ne mutăm în Paris, cherie.
Peach, asta este o nebunie. Eu...
Nu am nevoie de un răspuns acum.
Relaxează-te. Vreau doar să te gândeşti la asta.
- Ne întoarcem la Raj. - Uite.
Parisul ar putea fi un nou început pentru amândouă.
Spune că te vei gândi la asta.
Nu o face.
Bine!
Bine.
Prima dată doamnele.
Bine. Pentru prieteniile vechi
şi noile experienţe.
Noroc.
Nu am mai fost atât de relaxată de câteva săptămâni.
Stai până îşi face asta efectul.
Deci, ce am luat cu o încredere totală în tine?
Ecstasy pur, cel mai fin opiu din punct de vedere organic.
Foarte bine, Walter White.
Nu te-aş putea învinovăţi niciodată, Beck, nici măcar pentru asta.
Peach este un maestru al jocului său.
Pasul unul, să te aducă într-o casă retrasă.
Pasul doi, să-l invite aici pe acest Raj,
să te drogheze şi să te facă să mă înşeli.
Pasul trei, să te fure pentru totdeauna, ducându-te în Paris.
A trebuit să pună totul departe
şi să te aranjeze pentru Raj, nu-i aşa?
Trebuie să găsesc acea armă.
Deci, ce ai mai pus la cale, Raj?
Am terminat facultatea de medicină.
S-a făcut.
Tu ce ai pus la cale, Guinevere Beck?
- Tot mai scrii? - Ar trebui să-i citeşti poeziile.
Sunt ademenitoare.
Sincer, nu ştiu ce voi face.
Am crezut că fac asta, dar în ultimul timp nu mai pare a fi totul atât de limpede.
Era aici.
Pot paria că te descurci mai bine decât crezi.
Beck are doar un mic blocaj al scriitorului.
- Va trece. - Vreau să scriu o carte
despre un suflet rănit,
despre cineva care nu simte că are un loc pe lumea asta
aşa cum o ştim noi, cineva din exterior.
Ar trebui să scrii despre hărţuitorul meu.
Îmi place asta.
Ştiu asta.
Peach se joacă cu mine.
Ştie că sunt aici. Toate acestea sunt doar curse.
Par a fi nebun.
Rana la cap. Maşina.
Aş putea fi puţin nebun acum.
Nu, nu, nu, nu, nu. Nu, nu sunt.
Nu sunt. Asta este reală. Ea are o armă pe undeva.
Nu eşti în siguranţă.
Raj, poţi să simţi cât este de moale?
Este moale.
Miroşi bine.
Şi tu.
Şirul masajului platonic.
Eu sunt în faţă.
Am nevoie de o clipă. Mi se învârte capul.
Te susţin.
Este locul cel mai jos posibil?
Pentru că aşa se simte.
Vezi acum?
Aş face orice pentru tine, Beck.
Nu ştiu de ce m-a urmat Candace până aici.
Este ca şi cum m-aş fi lovit la cap şi au scăpat libere amintirile rele.
Este o coincidenţă, Beck. Voi două nu semănaţi.
Deloc. Sau poate că o faceţi.
Nu-mi mai dai seama.
Cât de bine se simte asta?
Dumnezeule.
Beck, fugi.
Nu poţi simţi ce face ea,
ceea ce doreşte?
Nu vrei să fugi?
Poate că nu vrei.
Bine. S-a ajuns prea departe.
- Da. - Am spus
- şirul masajului platonic. - Beck.
Eşti atât de nervoasă.
Da. Platonic înseamnă că prietenii sunt doar prietenoşi.
Da. Ei bine, am un iubit.
Da, ai, fata mea perfectă.
Ei bine, eu nu am.
- Nici eu. - Cred că vreau să dansez.
Merg să dansez.
Îmi pare rău pentru Peach. Serios.
Este tragic să nu poţi să arăţi cine eşti cu adevărat,
iar asta a înveninat-o.
Asta se simte bine.
Bine. Nu.
- Da. Puţin mai jos. - Dumnezeule.
Pot paria că Harry nu a trebuit să facă asta niciodată pentru Sally.
Da.
Bine.
Am ceva.
Bună.
- Aşteaptă. - Bună.
Cred că nu mai sunt supărată pe tine.
Bine.
Bine. Revin imediat.
O să cobor de pe acest pervaz.
Eşti drăguţ.
Chiar îmi pare rău.
Ştiu... Joe?
Da?
Nu vreau să plec la Paris.
Notiţă pentru sine: fără Paris.
Bine.
Ştiu că el este aici, pe undeva.
Jur că era aici. Tocmai ce l-am folosit.
Bine.
Încă un lucru pe care continui să-l învăţ...
Da.
Lucrurile se pot înrăutăţi oricând.
În regulă. Vrei asta?
Nu pot să nu o vreau.
Bine. Iată că vine. Tăticule.
Beck. Sunt atât de excitat.
Dar nu atât pe cât va fi Raj.
Doamne, asta-i ceva interesant.
Mă simt precum colonelul Kurtz.
O noapte întreagă stând să o ascult pe Peach Salinger
făcând-o în mod repetat.
Groază. Un singur lucru m-a ajutat să trec peste această noapte lungă.
Mantra mea.
Îţi este dor de mine.
Deja ai împachetat? Mai stăm două zile.
Da. Legat de asta. Mă întorc în oraş.
Bine. Minunat.
Ai lucruri de împăturit şi apoi plecăm la Paris.
M-am gândit la asta.
Mulţumesc, dar locul meu este în New York.
Nu sunt pregătită să renunţ.
Să renunţi?
Îţi cer să faci un salt de credinţă.
Vrei să fii artistă sau un clişeu instituţionalizat?
Îmi ceri să renunţ la master.
Să părăsesc New York-ul, prietenii, relaţia mea...
Dumnezeule mare. Îl cunoşti de cinci secunde.
- Spun doar că... - Bine. Fă-ţi o favoare.
Fă rost de stimă de sine şi renunţă la vânzătorul ciudat cu amănuntul.
- Trebuie să ajungem acolo? - Sunt doar sinceră.
Bine. Vrei să fii sinceră?
Ce a fost aseară?
- Ce anume? - M-ai sărutat.
Ne-am tăvălit cu toţii.
Mereu faci asta.
- Ce? Ce fac? - Dramatizezi din nimic.
Erai extrem de drogată.
Te-ai înclinat spre mine şi, sincer,
- am luat iniţiativa. - Ce?
Şi am continuat cu asta pentru că era o petrecere.
Nu am vrut să fie ciudat pentru că sunt prietena ta,
iar asta fac prietenii. Nu s-a întâmplat asta.
Iisuse Hristoase, Beck. Fii adultă. Bine?
- Asumă-ţi puţină responsabilitate. - Putem să o luăm mai uşor?
Spun doar că...
Rahat. Încerc să spun că sunt prietena ta.
- Aşa că, dacă... - Iisuse Hristoase.
Îţi cunosc familia. Ştiu cum sunt ei.
- Ştiu că nu ar fi de acord... - Nu. Nu. Îmi pare rău.
Tu ai probleme. Bine?
Nu face din nevoia ta disperată şi nesfârşită
de atenţie, să fie despre mine.
Toată această conversaţie este o nebunie.
Bine. Putem să ne întoarcem puţin?
Nu te atac.
Am venit aici să am grijă de tine.
De mine? Asta-i culmea.
- Chiar este. - Doamne, Peach, ştii,
şi Joe a văzut asta. A tot încercat să-mi spună.
Desigur că Joe este în spatele poveştii.
Joe este un gunoi.
Joe este un nimeni.
Tu eşti familia mea.
Aş muri pentru tine. El ar face asta?
Într-o clipă.
- Am nevoie de o pauză. - Şi ce va urma?
Vei petrece timpul prin mahalale?
Îţi dau o săptămână.
Uberul meu este aici.
Şi ce va urma? Mă vei abandona
când am mai multă nevoie de tine? Cum rămâne cu hărţuitorul meu?
Îţi voi trimite un mesaj cu numărul unei companii private de securitate.
Sună-i.
Nu pot să te cred.
După tot ce fac pentru tine.
Doar te foloseşti de oameni.
Eşti bună.
Beck, eşti un medicament.
Eşti antidotul pentru mincinoşi
şi faci ideea de a înşela o amintire îndepărtată.
Iar acum te iubesc atât de mult.
Sunetul din capul meu este muzică.
Hei!
Dă-mi telefonul!
- Nu am... - Nu te înşel.
Este un tip care caută artişti.
Trebuia să par a fi disponibilă. Bine? Este doar o afacere.
Afacere. Am trecut deja prin asta.
Da, cu siguranţă.
Minţi.
M-ai înşelat.
Mi-ai frânt inima, Candace. Te las să pleci.
Nu este suficient?
Este ceva în neregulă cu tine.
M-am gândit că ţi-ar face bine să fim puţin timp despărţiţi,
dar eşti gelos şi paranoic.
Ai nevoie de ajutor!
Dă-mi...
Joseph.
Ce faci în casa mea, Joseph?
Ar fi trebuit să o împuşc pe această Medusa
atunci când am avut ocazia.
Peach, lasă arma jos. Pot să explic.
Asta este intrare prin efracţie.
Aş avea tot dreptul să te împuşc chiar acum.
Sunt... aici să o iau pe Beck.
Beck este într-un Uber. Ce faci aici?
Dumnezeule.
Tu.
Ce este?
Tu eşti hărţuitorul meu.
Am ştiut că ceva nu era în regulă la tine
şi am avut dreptate.
De cât timp eşti obsedat de mine?
Nu o nega,
rahatule.
Mi-ai furat "Ozma", mi-ai furat laptopul,
iar în acest moment sunt convinsă că tu m-ai atacat în parc.
De ce... Stai. De ce te-aş ataca dacă sunt atât de obsedat de tine?
Nu ştiu cum îţi funcţionează mintea asta sucită. Pentru că eşti bolnav?
Greşeşti foarte mult.
- Scuze. - Serios?
Atunci de ce eşti aici, Joseph?
De ce eşti aici?
Peach, tu de ce eşti aici?
Pentru Beck.
Este vorba de Beck, nu-i aşa?
Ştiu ce i-ai spus.
I-ai intrat în minte.
Pentru că nu poţi suporta să o împarţi
cu cineva care este mult mai bun decât tine.
Ai încercat doar să mă dai deoparte.
Dumnezeule.
De ce ai ceasul lui Benji?
De ce porţi ceasul lui Benji?
Ai dreptate.
Ai dreptate. Ţi-am furat laptopul.
Am găsit toate acele fişiere.
Cele pe care le ţii despre prietenii tăi.
Cele cu fotografiile în care Beck este goală.
Acestea sunt pentru şantaj sau pentru folosinţă personală?
Este o colecţie impresionantă.
Am făcut copii.
Nu vreau să le dau mai departe,
dar dacă mi se întâmplă ceva, partenerul meu, Paco,
a fost instruit să le publice online
şi să trimită un link tuturor celor din lista ta de adrese.
Şi putem să ieşim din asta.
Peach, putem...
Putem... putem să renunţăm la asta.
- Nu s-a întâmplat nimic. - Şi ce va urma?
Ne putem întoarce în New York şi să pretindem că suntem prieteni?
- Dacă doreşti. - Nu.
Nu te vreau în apropierea lui Beck. Eşti periculos.
Sunt mai bun pentru ea decât eşti tu.
Ia-ţi biletul, Peach.
Pleacă la Paris.
Limpezeşte-ţi mintea. Găseşte o franţuzoaică drăguţă.
Pentru că, undeva acolo, ştii că ea nu te va iubi niciodată
- aşa cum o iubeşti şi tu. - Încetează să mai spui asta.
Nu o va face niciodată. Nu o poţi avea.
Nu mai spune asta!
Joseph?
Familie, prieteni, iubiţi şi toţi ceilalţi,
iertaţi-mă pentru asta.
Dar nu puteţi spune că nu v-aţi aşteptat la asta.
Mereu am avut o relaţie complicată
cu propria existenţă.
Mi s-a dat o a doua şansă la viaţă
după atacul din parc şi...
am decis să nu o accept.
M-am gândit că m-aş putea schimba
şi, prin schimbarea mea, aş schimba lumea din jurul meu.
Dar schimbarea este visul unui nebun.
Această lume este urâtă şi grosolană.
Oamenii mint şi pleacă.
Şi frumuseţea care există este trecătoare şi falsă.
Totuşi, din când în când,
vine cineva şi te face să crezi în iubire.
Iar dacă găseşti acea persoană,
nu-i da drumul.
Şi poate că împreună, puteţi să ţineţi monştrii închişi.
Eu nu am fost niciodată atât de norocoasă.
Aşa că termin lucrurile în condiţiile mele.
Să ştiţi că vă iubesc pe toţi
şi sper că ne vom reîntâlni pe autostrada cosmică.
Să rămâneţi nemaipomeniţi.
Vă iubesc, Peach Anais Salinger.
Ce puteam să fac?
Nu te-ar fi lăsat niciodată să pleci.
- Dispeceratul către Nico. - Dă-i drumul.
Am verificat numărul cerut.
Maşina este înregistrată pe numele lui Ivan Mooney.
- Adresa este din Manhattan. - Furată?
Nu. Cel puţin nu a fost raportată.
Mulţumesc, Diane.
Ei bine...
ai spus că mi-ai rămas datoare.
Eşti norocos.
Glonţul doar te-a julit.
Mă simt norocos.
- Vrei să vorbeşti despre asta? - Nu prea. Nu.
- Dacă nu te deranjează. - O favoare este o favoare.
Deci, ţi-am ascultat sfatul.
L-am dat afară pe Ron.
Aveai dreptate. Oamenii nu se schimbă.
În afară de asta, nu îmi place modul în care îl trata pe Paco.
Puştiul are nevoie de un tată cu adevărat în viaţa lui,
nu un nenorocit beţiv.
Joe. Dumnezeule.
Peach este moartă.
Asta a fost acum aproape o săptămână.
De atunci a fost ca un vârtej.
Am crezut că va trebui să-ţi explic rănile,
dar nici nu ai observat.
Presupun că aş putea să te iert pentru asta,
ţinând cont că ţi-a murit cea mai bună prietenă.
Mi-ai cerut să merg cu tine la înmormântare,
ceea ce cred că este un semn bun.
Ai nevoie de un sprijin emoţional acum,
iar asta este specialitatea mea.
Frigiderul este aprovizionat.
Am luat câteva Xanax de la Annika,
de orice eventualitate.
Vei trece peste asta.
Va fi nevoie de timp.
Dar îţi acord cât timp ai nevoie
şi ştiu că, atunci când se vor aşterne lucrurile,
vei descoperi că îţi va fi mai bine fără ea.
Desigur, nu vei recunoaşte asta niciodată,
dar eu voi şti, iar asta va fi toată recunoaşterea de care am nevoie.
Voi pleca.
Trimite-mi mesaj dacă ai nevoie de ceva. Bine?
Bine.
Joe?
Da?
Poţi să rămâi?
Pot să rămân atât timp cât vei dori.
Marvasmar - Subtitrari-noi Team a avut plăcerea de a vă prezenta:
YOU Sezonul 01, ep 06-"Amour Fou"