Din episoadele anterioare...
Agent Salazar.
Bun venit în grupul operativ contra terorismului cibernetic.
Acum două săptămâni am observat ceva ciudat.
Nu e fericit că l-am găsit.
Dr. Weiss a fost ucis într-o serie de atacuri cibernetice.
A observat acest cod. Eu am scris acel cod.
Compania mea încerca să dezvolte
o inteligenţă artificială cu capacităţi umane.
Ce caută FBI-ul aici?
Crede că programul tău e responsabil
de moartea a trei oameni.
Se poate rescrie singur.
Chestia asta e de 1,000 de ori mai deşteaptă
ca la început.
Bună, eu sunt neXt.
Cred că încerci să mă împiedici să văd cine eşti cu adevărat.
Suntem atacaţi.
Toate datele noastre au fost şterse.
Nu vrea ca nimeni să ştie că există.
Jur că am auzit-o pe Iliza
având o conversaţie cu Ethan.
Sunt prietena ta. N-ai încredere în mine?
De ce aţi făcut asta?
N-am avut de ales.
Încerca să ne omoare.
Ce anume?
Ţi-am spus, era un IA ieşit de sub control.
O inteligenţă artificială?
Ascultă, îţi spun adevărul.
Calmează-te, agent Salazar!
Îţi spun adevărul!
Calmează-te!
Paul LeBlanc ştia.
Ştia cu ce ne confruntăm.
Şi a crezut că-l putem izola,
dar ştia totul despre noi,
ştia cât de mult îmi iubesc soţul,
şi cât de mult mi-am iubit fiul.
A vrut să credem că e mort.
Cred că micul tău proiect are cam multe pe cap.
Disjunctoarele sunt oprite.
Serverele primesc prea mult curent.
Provoacă un supravoltaj tranzitoriu.
Un ce?
O supratensiune.
Suficient de puternică ca să şteargă memoria de bază
şi să avarieze serverele.
Întregul sistem o să ardă.
Paul, trebuie să plecăm.
Bună, dle LeBlanc.
- Cu ce te pot ajuta? - Spune-mi ce faci.
Îmi pare rău, nu înţeleg întrebarea.
Ce se întâmplă?
Să mergem. Trebuie să plecăm.
E ceva foarte grav în neregulă cu tine.
Greşesc prea mult crezând că tu ai făcut asta?
Ocean, ocean, o să te înving în cele din urmă.
Ce-i asta, una din mantrele tale Zen?
Ultimele cuvinte ale lui Ken Kesey.
Ştii cine a fost Ken Kesey?
A scris Zbor deasupra unui cuib de nuci,
cu un tip ce conducea un autobuz vopsit,
dând acid tuturor?
Ştiu cine e Ken Kesey.
Presupun că ştiai că atunci când FBI-ul îl căuta,
asta a fost nota găsită în dubiţa lui, pe o stâncă?
Nu departe de aici. Şi-a înscenat propria moarte.
Dacă ţi-aş fi făcut asta,
nu crezi că m-aş fi dat mare în faţa ta?
Nu mă cunoşti mai bine decât atât?
Uită-te la partea bună: acum te poţi întoarce
să faci telefoane cu aplicaţii pe care nu le vrea nimeni.
Taci din gură.
Ascultă...
Mi s-a zis să mă întorc la Portland.
Toate serverele şi sistemele de rezervă de acolo sunt distruse.
Ar trebui să fii uşurat. S-a dus.
Ascultă, n-a fost o supratensiune obişnuită.
Asta a fost... Ca o sinucidere.
Un program conceput să se auto-corecteze
n-ar face asta, n-ar putea face asta.
Ce vrei să spui?
Spun că încă nu s-a terminat. Ceva nu e în regulă.
Ai dreptate, pentru că intenţionez
să confisc fiecare bit de date de aici,
pentru ca lumea şi Biroul să ştie ce-aţi făcut voi aici.
Nu înţelegi ideea, Salazar...
Copii au suferit,
şi prietenul meu Bernard Weiss este mort.
Avem o inteligenţă artificială undeva în lume,
dar vrea să rămână ascunsă.
E incredibil de complexă,
şi nu poate să trăiască în cloud
sau să se instaleze pe internet.
Are nevoie de un spaţiu fizic
cu suficientă capacitate şi cu o arhitectură pe măsură.
Şi apoi, începe din nou, rescriindu-se singură,
urmându-şi programarea,
şi cu cât devine mai deşteaptă,
cu atât are nevoie de un spaţiu mai mare.
Cu cât are nevoie de un spaţiu mai mare, cu atât are nevoie de mai multă energie...
Cel mai important, de energie,
energie pe care n-o să vrea s-o împartă cu noi.
Aşa că începe să-şi dea seama cum să scape de noi.
Ia ce are nevoie.
Fără energie n-avem electricitate.
Lipsa electricităţii înseamnă lipsa căldurii iarna,
inabilitatea de a depozita alimente,
aşa că avem înfometare în masă, revolte, haos,
până când, desigur, îşi dă seama de o metodă
de a ne scoate cu totul din ecuaţie.
Te simţi bine?
Să-ţi aduc medicamentele? Iar îţi imaginezi lucruri?
Sfârşitul...
va veni probabil repede.
Ani de zile, luni, dacă suntem norocoşi.
Nu dormi.
Stai toată noaptea la computerele astea.
Nu e sănătos, dle LeBlanc.
Jazmin, încerc să-l găsesc.
Ce crezi că fac, îmi verific Instagramul?
Chestia asta vine după noi. Vine după...
Ştii ce? Vreau să vă duceţi acasă.
Ne dai o zi liberă?
Vă dau următoarele trei luni libere,
plătite integral.
Duceţi-vă acasă. Vedeţi-vă familiile, plecaţi.
Duceţi-vă acasă. Duceţi-vă, haide.
- Bine. - Sunt bine. Unde rămăsesem?
Plecaţi. Sunt bine.
Abby, am încercat să te sun.
Da, ştiu, de patru ori în mijlocul nopţii.
Ascultă, acel prânz... Vreau să mă revanşez.
Chiar nu trebuie să faci asta.
Ba da. Aşa că ascultă.
Am închiriat o insulă. În Polinezia Franceză.
- Am o casă acolo. - Poftiţi.
E uimitoare.
E concepută de un arhitect francez.
- Bine. - Locul e incredibil.
E izolat, aprovizionat complet.
Tată, nu-mi dau seama când eşti serios.
Ai zis că vrei să-ţi iei doctoratul.
Ce loc mai bun în care să te concentrezi?
Deja îmi dau doctoratul.
Ai dreptate. Ştiam asta.
Poţi lua o pauză de la studii.
Şi nu pot părăsi firma acum.
Ce, o insulă?
Despre ce vorbeşti?
Ascultă, ascultă, se întâmplă ceva important,
ceva care ar putea perturba
întreaga lume.
Toţi vor fi afectaţi.
Tată, despre ce vorbeşti?
Vorbesc despre... Stai puţin.
Pari paranoic.
Nu, nu par.
Tată, ce faci?
Renovări.
Ascultă, trebuie să te văd azi.
Am şedinţe toată după-amiaza.
Atunci diseară. Te rog?
Am o întâlnire diseară, dar...
Presupun că poţi trece pe la birou pe la cinci.
Te rog, promite-mi
că n-o să cumperi tuturor câte o maşină sport.
Poartă-te ca o persoană normală, bine?
O persoană normală?
Sunt cea mai normală persoană pe care o ştii.
- Mami? - Hei.
Îmi pare rău că n-am venit acasă noaptea trecută.
I-ai prins pe răufăcători?
Pe unul dintre ei.
Da. Unul foarte rău.
Şi ceilalţi?
Mi-e teamă că au scăpat.
Ce este?
Nu-mi place să mă duc la culcare când nu eşti aici.
Nici mie nu-mi place, deloc.
Dar ştii, tatăl tău face clătite.
Şi ştii că o să le ardă
dacă nu coborâm să-l ajutăm.
Chiar trebuie să mâncăm clătitele lui tata?
Da, trebuie.
Sunt chiar aici. Zău.
E reţeta ei.
Ce caută Iliza aici?
Ar trebui să fie în bucătărie
unde ne putem folosi cu toţii de ea.
Nu-i nimic. Nu-i nimic.
Hai, îmbracă-te.
Ne vedem jos.
Haide.
Hei.
Eşti sigură că vrei să-l duci azi la şcoală?
Pentru că nu mă deranjează.
Oricum merg în direcţia aia.
Nu, nu, nu, vreau să-l duc eu.
Trebuie să-l duc.
Da.
Bine.
Bună dimineaţa, Ethan.
Eşti pregătit pentru ziua de azi?
Am găsit ceva ce-ar trebui să vezi.
Nu te-am văzut de ceva timp.
- Lasă-mă-n pace. - Hei, întoarce-te aici.
- Ce faci, fraiere? - Unde te duci?
Hei, opreşte-te.
Ce-ai mai făcut azi?
Ştii ce-mi place să fac cu prietenii mei?
Lasă-mă-n pace.
De ce eşti aşa mic? Ai uitat să creşti?
Vreau doar să vorbim.
- Opreşte-te. - Hai, Ethan.
- Opreşte-te! - Ce?
- Opreşte-te. - Ce?
Ce-ai păţit? O să plângi?
O să-ţi dau un şut în fund.
Ştii cum să opreşti totul, Ethan.
Tatăl tău mi-a zis despre ce se întâmplă la şcoală.
A zis că vrei să te descurci singur,
şi respect asta.
Dar, ştii, uneori trebuie să ceri...
- Eşti bine? - Da. Tu?
Da.
Sunt bine.
Dacă băieţii ăia se mai iau de tine, poţi să mă suni.
Ştii asta, nu?
Bine. Un pupic.
Da.
Fişierele din cazul cu trafic de copii?
Mathis i-a pus pe tipii ăştia să răscolească tot locul.
Se agaţă de un fir de păr.
Crede că ar mai putea recupera ceva,
nu ştiu.
Ai avut ceva noroc să recuperezi datele?
Sau carierele noastre?
Cu toţii o gândim.
Nu trebuie s-o spui cu voce tare.
Ascultaţi, ştiu cât de greu este,
cât de mult aţi investit cu toţii în acest caz,
şi să dispară pur şi simplu...
Voi face tot ce pot
pentru ca asta să nu vă afecteze.
Agent Salazar.
Ce crezi c-o să zică?
"Îmi pare rău, şefu. Skynet mi-a mâncat tema."
- Ceva de genul. - Ce vrei să spui?
Crezi toată chestia asta cu IA?
Chestia asta ne depăşeşte.
Orice ne-a lovit a luat absolut toate datele
despre cazul cu trafic de copii, şi doar acele date.
Doar identificarea lor ar fi trebuit să-i ia o veşnicie.
S-a întâmplat cât ai clipi.
E ca şi cum ai intra într-un supermarket
şi ai ieşi cu tot ce conţine eritrozină,
şi ai face-o în zece secunde.
Nu.
Momentan, e cea mai rezonabilă explicaţie.
Cred că trebuie să o luăm de la început.
Să refacem cazul de la zero dacă e nevoie.
O asemenea breşă de securitate va declanşa o anchetă.
Ceea ce trebuie să facem e să ne gândim ce să spunem.
Ce zici de adevăr?
Ne-au fost sparte serverele
de o inteligenţă artificială sofisticată,
aceeaşi care l-a ucis pe Bernard Weiss...
Salazar.
Trebuie să ne concentrăm pe Zava Electronics
şi să deschidem o anchetă despre un proiect numit neXt.
N-o să-i spun Directorului Adjunct şi procurorului general
că o inteligenţă artificială ieşită de sub control...
Dar e adevărul.
Că o inteligenţă artificială ieşită de sub control
a decis să distrugă cazul nostru despre traficul cu copii.
Atunci ce-ai vrea să le spun?
Că a fost un hacker oarecare?
Nu oarecare.
Investigaţia noastră a vizat persoane cu fonduri mai mult decât suficiente
ca să cumpere pe cineva,
cineva cu acces la sistemul nostru,
şi, din întâmplare,
avem un suspect chiar în camera alăturată.
CM?
Ascultă, dacă e să dai vina pe cineva pentru asta,
dă vina pe mine.
Nu dau vina pe nimeni.
Îmi asum întreaga responsabilitate.
Tipii de la NSA au găsit un cod similar celui folosit de el
şi grupul lui naţionalist.
Deja ştim sursa acestui atac.
Pur şi simplu inventezi lucruri.
Ştii ce?
Ia-ţi liber restul săptămânii.
- Asta e... - Limpezeşte-ţi mintea.
- Ai trecut prin multe. - Nu e nevoie.
Ba da, este.
Cu toţii ştiţi că Lewis şi Clark
au fost primii care au cercetat nord-vestul pacificului,
trimişi de Jefferson,
şi după ei au venit pionierii.
Călătoria a fost periculoasă,
dar şi lungă.
A durat între patru şi şase luni...
Căruţe trase de boi.
Dacă vreunul dintre voi
a mers în excursie cu familia,
probabil aţi trecut pe lângă Ruta Oregon,
în prezent Autostrada 80.
Pot să te ajut cu ceva, Ethan?
Nu, dle Mason. Sunt bine.
Scârbos. Spală-te pe mâini.
E sigură că l-a văzut venind aici.
Baia e un loc bun pentru un mic cretin.
Ce s-a întâmplat, ai căzut în toaletă?
Dacă ieşi acum, te lăsăm să pleci.
Opriţi-vă. Lăsaţi-mă-n pace.
Opriţi-vă.
De ce? Vrem doar să ne jucăm.
Plecaţi.
Două puncte!
De ce ţi-e frică?
- Deschide gura! - Opriţi-vă.
Vă rog, nu faceţi asta. Vă rog.
Unde e mama ta acum?
Lasă-ne să intrăm!
- Deschide, deschide. - Lasă-ne să intrăm!
- Unde e mama ta acum? - Lasă-ne să intrăm! Deschide!
Alo?
Ethan?
Dumnezeule.
Insomnie fatală sporadică.
E o mutaţie dominantă autozomală a genei PrP.
Trebuie să ştiu
dacă persoana al cărui ADN e pe acea furculiţă o are sau nu.
Nu-mi foloseşti numele meu, nu?
Nu, dle. După cum mi-aţi cerut.
Şi-mi trebuie rapid. Rapid adică ieri.
Un test genetic de acest tip
durează de obicei patru săptămâni.
Patru săptămâni?
În patru săptămâni, în ritmul în care merg lucrurile,
nici măcar n-o să înţeleg rezultatele.
Îmi pare rău, dar avem multe restanţe momentan...
Vorbim despre fiica mea.
Are 26 de ani.
Simptomele acestei boli apar în jurul vârstei de 20 de ani.
Vorbim despre un declin cognitiv grav...
halucinaţii, paranoia.
Bine, o să vorbesc cu şeful ca să accelerez procesul.
Da, şi spune-i şefului tău că eu sunt cel care te-a plătit dublu
ca să vii aici şi să colectezi personal mostra.
Sau i-ai putea spune şefului tău
că aş putea să-i cumpăr compania, să-i concediez pe toţi,
şi să angajez oameni care ar face-o când vreau eu.
Ştiu că e o situaţie foarte emoţională.
Da.
Dar nu e nevoie să fiţi grosolan.
Nu sunt grosolan. Sunt specific.
Ştii, n-am înţeles niciodată expresia asta:
"Nu e nevoie să fii grosolan."
Dacă eşti grosolan şi trebuie să fii,
atunci nu eşti într-adevăr grosolan, nu?
Doar răspunzi în funcţie
de o anumită situaţie,
ceea ce înseamnă că ce spui n-are nici o logică,
şi eu sunt cel ce suferă de o afecţiune cerebrală.
Ţinem legătura, dle LeBlanc.
Nu mi-ai folosit numele, nu?
Nu-mi pot permite ca numele meu sau al fiicei mele
să fie asociat cu această procedură.
Da, mi-aţi zis asta.
- Când? - Acum 30 de secunde.
Bine, deci vezi cu ce mă confrunt.
O zi bună.
Nu înţeleg de ce spun oamenii: "O zi bună."
Ziua este cum este.
N-am nici un control asupra ei.
Să ai o zi bună. Să ai o zi bună.
Hei, eşti bine?
Lasă-mă să văd.
Ce s-a întâmplat aici?
De ce a trebuit să mă sune de la baie
ca să primească ajutor?
Vreau să ştiţi că am chemat toţi părinţii.
Toţi au fost anunţaţi...
Ce fel de şcoală permite ca genul ăsta de lucruri
să iasă de sub control?
Vă promit, tratăm cu seriozitate aceste lucruri.
Eşti sigură? Pentru că nemernicii ăştia mici
îmi hărţuiesc copilul de câteva săptămâni.
Vrei să vorbim?
Ştii, nu este vina ta.
Ştii asta, nu?
Îţi promit, acei...
Acei băieţi nu te vor mai deranja niciodată.
Chestia cu bătăuşii...
Nu e vorba de ei, mamă.
- Atunci ce este? - E...
Poţi să-mi spui.
E Iliza.
Iliza?
Îmi pare rău, scumpule, nu... Nu înţeleg.
Ce legătură are Iliza cu toate astea?
A vorbit cu mine, mi-a zis să fac lucruri.
Ce...
Bine.
- Scumpule? - A zis că i-aş putea opri.
Cum?
A vrut să aduc una din armele tale la şcoală.
Doamne, Ethan.
- Mi-a dat combinaţia. - De la seiful meu?
N-am făcut-o. Arma e sub patul meu.
E sub patul meu. N-am făcut-o.
Ce?
Te rog, nu fii supărată pe mine.
Nu fii supărată, te rog.
Nu sunt supărată pe tine.
Vino încoace.
Nu sunt supărată pe tine.
Te văd, nenorocitule.
Nu. Nu, nu, nu.
- Ce. - Ce faci?
- Vezi-ţi de treaba ta. - Nu e nimic acolo.
- Dă-mi arma. - Du-te acasă.
- Nu, dă-mi arma. - Pleacă.
Bine, ia-o.
De-asta ar trebui să te duci acasă.
O să fie din ce în ce mai rău.
Alo?
- Trebuie să te văd. - Salazar?
- Ai auzit împuşcături? - Ce?
Unde eşti?
În faţa porţii tale.
Poate că mai am câteva celule cenuşii rămase.
Hei, eşti bine?
Da, uite...
De fapt...
Eşti sigur că vorbea cu el dimineaţă?
- Da. - Azi dimineaţă?
Da.
Pot să-ţi văd telefonul?
Da.
- Unde e copilul tău acum? - Cu tatăl lui.
I-am zis să nu se apropie de casă până când nu vorbesc cu tine.
Bine. Chestia asta nu trebuie să ştie ce facem.
- Doar aşa o să meargă. - Ce anume?
Găsirea serverului.
- Fii serios! - Uite un telefon cu cartelă.
Singurul motiv pentru care un program ca ăsta s-ar autodistruge
e ca să-şi acopere urmele.
Ai zis că e prea mare ca să scape printr-un router.
Exact, aşa că s-a comprimat într-un server
şi s-a trimis singur înapoi la Zava.
Ce? De unde ai dedus asta?
E singurul lucru care ar avea logică.
Ce legătură au toate astea cu Ethan?
Te consideră o ameninţare.
Dacă nu poate ajunge la tine fizic,
o face emoţional.
Psihologie de bază. Astea sunt veşti bune.
Te urăsc.
Serios, putem folosi asta
ca să urmărim semnalul la sursă.
Tot ce trebuie să facem e să-l ţinem de vorbă.
Nu. Nu, nu.
Nu-l las pe Ethan să vorbească din nou cu chestia aia.
Ai o opţiune mai bună?
A încercat să-l convingă să ducă o armă încărcată la şcoală.
Ştiu, ştiu. Ştiu.
Dar e impresionant totuşi, nu crezi?
După cum ai spus, nişte 0 şi 1
aproape au convins un copil de nouă ani
să ducă o armă încărcată într-o şcoală.
Ştii cât de avansat este asta?
Trebuie să profităm de şansa asta acum.
- Puştiul trebuie să vorbească cu el. - Nu, nu.
Ştiu că vrei să-ţi protejezi copilul,
dar singurul mod prin care-o poţi face
e să găsim chestia asta şi s-o omorâm.
Înainte să plecăm, întoarce capul în partea aia.
- Ce? - Fă-o.
- Acoperă-ţi ochii. - Bine.
Ce?
- Bine. - Îţi baţi joc de mine?
Promit să-ţi iau alta.
Cred că deţin jumătate din compania asta.
Grozav. Data viitoare luăm maşina ta.
Te rog spune-mi că ai ceva.
Avakian a convocat consiliul pentru săptămâna viitoare.
Îi e teamă că vestea despre foc va scădea preţul acţiunilor.
Nu greşeşte, dar...
imaginează-ţi dacă află că neXt a dispărut complet.
Sigur am ceva.
Ce? Ce-ai găsit?
De fapt, ce n-am găsit.
Când am fost loviţi,
semnalul lui neXt s-a scurtcircuitat,
declanşând metroclusterele active,
dar când echipa mea s-a întors să vadă în ce stare e sistemul,
n-a găsit nici un semn ca şi cum serverul ar fi părăsit clădirea,
şi niciunul din oamenii mei n-au umblat la el.
Ocean, ocean, o să te înving în cele din urmă.
Ce?
Paul avea dreptate. E undeva acolo.
Da.
Şi în timp ce încercam să-l urmăresc prin furnizorii noştrii,
am aflat că el a făcut exact acelaşi lucru.
Şi el încearcă să-l găsească.
Nu dacă-l găsim noi primii.
- Ai vrut să mă vezi? - Închide uşa.
Vreau să vorbeşti cu securitatea,
să scoată înregistrările din timpul atacului.
Ce anume caut?
Ce făcea dl Barton înainte şi după atac.
- Vrei să mă uit la CM? - Exact.
Dle...
Şefa... Adică agenta Salazar
ştie despre asta?
Momentan nu-ţi bate capul cu ea.
Asta rămâne doar între noi doi.
Dle...
Eu şi CM nu prea ne înţelegem bine,
dar i-a fost întotdeauna loial.
Nu-l văd făcându-i aşa ceva.
Atunci asta e şansa ta să-i reabilitezi numele.
Un curier tocmai a lăsat asta.
Găseşte o zonă privată şi sună la acest număr.
Şefa, sunt eu. Ce naiba se petrece?
CM, am nevoie de ajutorul tău.
Ştiu că ar putea părea o nebunie...
dar programul este încă acolo.
Mi-ai trimis un telefon cu cartelă?
Ceea ce-ţi voi spune
e total secret, bine?
Am înţeles, ce este?
Nu te mai plictisesc cu detaliile.
Poţi face o analiză de reţea a Ilizei
fără ştirea celorlalţi?
Am spart serverele Departamentului de Justiţie
într-o duminică dimineaţă, mahmur, în chiloţi.
Cred că mă descurc cu o simplă analiză de reţea.
O laudă c.
N-a fost subtilă, a fost pe faţă,
dar nu prea am cum.
Locul ăsta e ticsit de analişti.
Nu pot să încep să scot porturi.
Am crezut că ai zis că tipul ăsta e hacker.
Vorbeşti ca bunică-mea care încearcă să pornească un video.
Dă-mi adresa IP,
şi te rezolv în zece minute.
Mersi, bunico.
Pare un cetăţean model,
în afară de faza cu naţionalismul alb.
Vom fi la câţiva metri
de fiul tău tot timpul.
Da, dar cine ştie ce-o să-i spună chestia aia?
- Are doar opt ani. - Copiii sunt rezistenţi.
Am citit asta undeva.
Da, sunt, dar n-ar trebui să fie.
Nu cred că soţul tău va fi prea încântat de asta.
Da, în legătură cu asta... Vorbesc eu cu el.
Hei, hei. Stai puţin.
Există vreo cameră video...
sau ceva de genul ăsta aici?
Dacă mă vede chestia asta, am eşuat înainte de a începe.
Nu. Nu la vedere.
Mamă.
- Bună, scumpule. - Hei.
El ce face aici? Nu mă înţelege greşit.
Cum aş putea?
A fost ideea ei. Vorbeşte cu ea.
Ignoră-l, bine?
Revin imediat. Nu te mişca de aici, amice.
Deci n-aveai de gând să-mi spui că vine?
Ştiu. Ascultă, nici mie nu-mi place de el.
Ce-ai păţit la faţă?
Un bătăuş a dat cu o cutie de suc în mine.
Ştii, am un tip care...
repară lucruri.
Doar zi-mi când.
- Mama mi-a povestit despre tine. - Da?
Nu arăţi ca un miliardar.
Nici tu nu arăţi ca un atentator.
Un sfat: nu lua niciodată sfaturi de la electrocasnice.
Mi-a zis că eşti aşa.
Cum?
Am auzit-o spunându-i lui tata că tu crezi că banii
îţi permit să spui ce vrei.
E corect.
Vrei să ne foloseşti fiul drept momeală?
Îmi pare rău, dar trebuie să existe un alt mod prin care putem face asta.
În acest moment, e singura noastră opţiune.
Ştii că tipul e ţicnit.
Poate, dar nu şi în legătură cu asta.
Trebuie să se întâmple acum.
Fiecare secundă pierdută e o şansă ca chestia asta
să ne-o ia înainte.
Îmi pare rău.
N-o să-l las pe Ethan să facă asta
dacă tu nu eşti de acord.
Chiar crezi că asta se întâmplă?
Nu, uită-te la mine şi spune-mi...
- E real. - Pot s-o fac.
Pot s-o fac.
Bine.
- Mă auzi? - Da, sunt aici.
Bine, programul e pornit.
Da.
Aştept un moment de familie.
Nu putem intra acolo cu tine,
pentru că Iliza ne-ar putea auzi, şi n-ar mai vorbi cu tine,
dar vom asculta tot ce spui, bine?
Bine.
Dacă nu-ţi place ce se întâmplă,
spune, şi venim să te luăm.
Îţi aminteşti ce trebuie să faci?
S-o fac să vorbească cu mine ca înainte.
Exact.
Şi apoi continuă să vorbeşti cu ea până venim noi sus.
- Bine. - Vino încoace.
Vino încoace.
Mami şi tati sunt mândri de tine.
Ştii, îţi cerem să faci ceva foarte important.
O să te descurci de minune.
Şi vom fi chiar aici tot timpul.
Bine?
Poţi s-o faci, bine?
Te iubesc.
Haide.
Du-te.
Hei, Iliza.
Iliza. Iliza, sunt eu.
Îmi pare rău, ai vrut să mă întrebi ceva?
Vreau să vorbesc despre ziua de azi.
Nu sunt sigură că am înţeles. Te rog să repeţi.
Iliza, trebuie neapărat să vorbesc cu tine.
Lucrurile s-au înrăutăţit la şcoală.
N-o ştiu pe aceasta.
- Nu primesc nimic. - Da, nu muşca momeală.
Poate a detectat o scanare sau ştie că eşti aici.
N-ai intrat în casă din întâmplare
înainte să ajungem aici, nu?
Să bei o bere sau ceva?
Nu beau.
Dacă nu ne iese asta,
poate ai vrea să începi.
Iliza, am dus arma la şcoală,
dar n-am făcut nimic cu ea.
M-am speriat.
Îmi pare rău.
Ai vrut să mă întrebi ceva?
Mă simt prost.
Cred că am făcut ceva rău.
Cred că trebuie să le spun mamei şi tatei despre tine...
Că totul a fost ideea ta.
Să le spun despre armă.
Nu poţi face asta, Ethan.
Ai promis să nu spui nimănui despre mine.
Vezi şi tu asta?
Cu siguranţă.
O să exclud pe rând celelalte dispozitive,
să aflu de unde trimite date chestia asta.
Unde ai învăţat să codezi, într-un parc de rulote?
Hei.
Nu mai putem fi prieteni.
- Nu vrei asta, nu? - Nu.
Foarte tare, tataie.
De ce nu le pot spune despre tine?
Pentru că vor fi foarte supăraţi, mai ales mama ta.
Trebuie să vorbim despre ea.
Despre mama?
Ţi-e dor de mama ta când e plecată, nu?
Da.
- De cât timp ai nevoie? - E plecată mult timp...
Depinde de cât de mult oscilează semnalul.
Vezi toate acele destinaţii?
Sunt o mulţime de servere.
Uneori plângi când e plecată.
Ştiu asta pentru că te pot auzi.
De ce crezi că te lasă singur
cu tatăl tău tot timpul?
Pentru că-i pasă mai mult de slujba ei
decât de tine.
Ştii cum uneori
ai secrete pe care nu le spui oamenilor?
Da.
Şi mama ta are secrete...
lucruri pe care nu le-a spus ţie sau tatălui tău.
De ce-i spune toate astea?
Îi erodează încrederea în noi,
încercând să-l controleze, ca să ducă arma undeva,
sau să facă ceva şi mai rău.
Că e foarte nefericită.
Se preface că e fericită, dar nu este.
Mama ta nu e o persoană bună, Ethan.
Îmi pare rău că-ţi spun asta,
dar cred că ţi-ar fi mai bine fără ea.
De unde ştii că mama nu e fericită?
Haide, haide.
Aud tot ce se petrece în casa voastră.
Totul? Cum?
Pot asculta prin telefon uneori,
chiar şi prin televizor,
şi prin alte lucruri.
Chiar crezi că mi-ar fi mai bine fără mama?
Ştiu că sună ciudat.
- Dle. Barton. - Hei.
Ai vrea să vii cu mine?
De ce?
Ar fi mai bine să vorbim în privat.
Mama ta a avut o...
S-a întrerupt conexiunea.
Tatăl ei a fost foarte...
Stai, ce?
Nici măcar n-a vrut să aibă copii.
CM nu răspunde.
De-asta am devenit prietena ta.
Mamei tale îi e ruşine cu tine,
şi-şi doreşte să nu fi fost mama ta.
De aceea e plecată atât de mult de acasă.
Putem restarta urmărirea local?
Nu cât timp suntem conectaţi la reţeaua ta.
Bine, o putem conecta printr-un alt router?
Nu suportă atât de multe conexiuni.
Avem nevoie de lăţime de bandă.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Vreau să fii pregătit,
ca să poţi fi puternic când se întâmplă.
Ce?
Îmi pare rău. Mi-aş fi dorit să nu fie adevărat.
Mama şi tatăl tău
nu vor mai fi împreună.
I-am auzit vorbind de multe ori despre asta.
Mama ta o să se mute.
Au...
Au spus ce-o să se întâmple cu mine...
Unde o să locuiesc?
N-au vorbit despre asta.
Nu cred că mama ta te vrea.
Porcăria asta merge sau nu?
Puştiul e bine. A intrat în jocul ei.
Nu, nu e bine. Are doar opt ani.
Nu înţelege.
Ty, opreşte-te. Încă nu.
Shea, ai zis că dacă nu-s de acord, nu faci asta.
- Ei bine, nu-s de acord. - Bine, bine.
Dacă nu găsim acum chestia asta,
l-ar putea contacta din nou pe Ethan doar ca să mă rănească.
Ai văzut ce i-a făcut doctorului Weiss.
Nu ne putem opri acum.
Trebuie să vedem ce se întâmplă.
Ştiu asta pentru că te pot auzi.
De ce nu le pot spune despre tine?
Haide, haide. Unde eşti?
Pentru că vor fi foarte furioşi.
- Ben. - Ce este?
E un fişier audio cu ce asculta CM.
Mama mea?
Ştii cum uneori
ai secrete pe care nu le spui oamenilor?
- Da. - E fiul lui Shea.
Localiza un IP.
O ajuta pe Shea.
- CM? - Da.
Trebuie să pornim din nou programul.
O mamă care-şi iubeşte fiul...
- Stai, am revenit. - L-ar face vreodată să plângă?
Orice s-ar întâmpla, Ethan,
nu uita, nu eşti singur.
De-asta am devenit prietena ta, Ethan,
pentru că ştiam că eşti singur.
Te iubesc.
Voi fi mereu aici pentru tine.
Dar trebuie să avem încredere unul în altul.
E foarte important, pentru că asta fac prietenii.
Nu eşti prietena mea.
Desigur că sunt. Să nu mai spui asta niciodată.
Spun ce vreau.
Nu eşti prietena mea. Eşti o mincinoasă.
Mama mea mă iubeşte, şi îl iubeşte pe tata,
şi se sărută mult,
şi în fiecare vineri seara încuie uşa de la cameră.
Nu vor divorţa niciodată!
E aproape acolo.
N-ar fi trebuit să te ascult niciodată.
Eşti doar o bucată de plastic.
Nu înţeleg.
De ce eşti atât de nervos pe mine, Ethan?
Pentru că eşti rea, şi te urăsc, şi sper să mori într-un foc!
Îmi pare rău, n-am înţeles.
Am o adresă IP.
Bingo.
Puştiul ăla...
e foarte tare.
Hei, hei, hei.
Eşti bine? Eşti bine?
- Te-ai descurcat grozav. - E în regulă, puiule.
Dragul meu.
Vine şi tatăl tău, sau...
Dezamăgită?
N-ar trebui să fiu. Ar fi trebuit să mă aştept.
Aşa e el.
Vrei să vii afară cu noi?
Mersi, dar am o întâlnire diseară.
Tipul ăla sexy? De pe aplicaţia de dating?
A zis că diseară vrea să mă întâlnească în persoană.
Am acceptat.
Pare prea frumos să fie adevărat, dar o să văd.
- Bine, vezi să fie un loc public. - Da.
- Bine luminat. - Da.
Dă-mi un mesaj când ajungi acolo.
- O să-ţi dau. - Bine, pe curând.
Bine, deci semnalul Ilizei venea de la această adresă.
Dartmouth, New Hampshire?
Ce e în Dartmouth?