Din episoadele anterioare...
Întregul sistem o să ardă.
Singurul motiv pentru care
un program ca ăsta s-ar autodistruge
e ca să-şi acopere urmele,
aşa că s-a comprimat într-un server
şi s-a trimis singur înapoi la Zava.
Putem folosi asta ca să urmărim semnalul la sursă.
Tot ce trebuie să facem e s-o ţinem de vorbă.
Puştiul trebuie să vorbească cu ea.
Vrei să ne foloseşti copilul drept momeală.
E singura noastră opţiune.
De ce după un an, vrei brusc să mă vezi?
Am vrut să reluăm legătura.
Nu putem relua o legătură
care n-a existat în primul rând.
Paul, ce se întâmplă cu tine?
Se numeşte insomnie sporadică fatală.
Are 50% şanse s-o moştenească.
Vreau să vorbeşti cu securitatea.
Ce caut?
Ce făcea domnul Barton
înainte şi după atac.
CM, am nevoie de ajutorul tău.
Poţi face o analiză a Ilizei fără ştirea celorlalţi?
Dă-mi adresa IP,
şi o s-o ai în zece minute.
Îţi aminteşti ce trebuie să faci?
S-o fac să vorbească cu mine ca înainte.
Mama şi tatăl tău nu vor mai fi împreună.
Vezi asta?
Da.
Directorul adjunct Mathis e acolo?
Dle Barton, ai vrea să vii cu mine?
- De ce? - E mai bine să vorbim în privat.
Mama mea mă iubeşte şi îl iubeşte pe tata.
De ce eşti atât de supărat pe mine, Ethan?
Pentru că eşti rea şi te urăsc,
şi speri să mori într-un foc!
Am o adresă IP.
Dartmouth, New Hampshire.
Ce e în Dartmouth?
Scuzaţi-mă...
Îmi cer scuze că vă întrerup,
dar păreţi îngrijorată.
Vă simţiţi bine?
Da, mulţumesc. Încerc doar să înţeleg ceva.
E un limbaj computerizat. Pentru maşini... Roboţi.
Deci faci roboţi?
Am făcut timp de trei ani, în America...
Dar n-a mers.
Am avut o problema cu viza, şi în vremurile în care trăim...
Turbulenţele mă neliniştesc.
Mulţumesc.
Aşa că în cele din urmă
vreau să-mi iau doctoratul în politică publică,
şi statul Oregon are un program incredibil
în care pot munci, studia, şi...
Îmi pare rău, uită-te la mine.
Doamne, probabil te plictisesc.
Nu, nu, chiar deloc.
Nu te-ai atins de salată.
Păi...
Probabil mi-a plăcut prea mult conversaţia.
- Pot să vă ajut cu ceva, dle? - Da, îi văd chiar acolo.
Dle...
- Dar tu? - Mulţumesc.
Profilul tău spunea că-ţi plac drumeţiile.
Dle!
Dumnezeule.
Ăla e...
Întrerup mica ta întâlnire online?
Ce? De unde ştii de asta?
Dle Leblanc, e o mare onoare să vă cunosc.
Dacă ar fi aşa,
ai folosi unul din telefoanele mele, nu?
Doamne. Ce naiba, tată?
Hai, să mergem. Trebuie să vorbim.
Nu poţi să-ţi dai întâlniri cu străini.
- Hei, hei. - Haide.
Întâlnirea s-a terminat.
Cu ce te are la mână?
Datorii la pariuri,
fotografii rasiste pe care le vrei dispărute?
Sunt un actuar.
- Mergi. - E în regulă. Îmi pare rău.
- Te sun mai târziu, bine? - Nu, n-o s-o facă.
Ştii, la început e o insulă,
şi acum o casă într-o pădure.
E pentru propria ta siguranţă.
Pentru că lucrezi cu FBI-ul?
Deja a ucis pe cineva.
Ai putea păţi ceva.
Ca de exemplu, cineva să-mi spargă aplicaţia de dating?
Pe bune?
Abby, atacă persoanele pe care le iubim.
Atunci ar trebui să fiu în siguranţă.
Nu e timpul pentru acea conversaţie.
De ce nu?
N-am nimic de făcut noaptea asta.
Mi-ai distrus seara.
Ştii, îmi fac timp pentru tine ca o idioată,
după care vii în restaurantul ăsta
şi mă umileşti în faţa tuturor.
Îmi cer scuze. Te rog, ascultă-mă.
Vreau să te duci aici.
Promite-mi că te vei duce. E mult de condus.
Dumnezeule.
E în afara sistemului. Nu există nimic electronic.
A fost construit de un prieten de-al meu, un fel de pregătitor.
Ce-i un pregătitor?
Un tip care se pregăteşte pentru sfârşitul lumii.
Grozav.
Ia ăştia şi cumpără o maşină veche,
de dinainte de 1980.
Fără microprocesoare. Pot fi compromise.
- Acel agent FBI de care ţi-am zis... - Cum m-ai găsit?
- Îţi explic când mă întorc... - Îmi urmăreşti telefonul?
- Te rog... - Telefonul meu Zava?
Promite-mi că te duci acolo, Abby, te rog.
- Nu pot. - Abby.
De ce trebuie să plecăm?
Am omorât-o pe Iliza.
Ştiu. Ştiu.
Atunci de ce trebuie să pleci?
Vrem să fim siguri că totul e în siguranţă.
Dar e treaba mea să-mi fac griji despre asta, nu a ta,
aşa că în timp ce fac asta,
tu o să mergi într-o excursie cu tata.
- Unde? - În munţi.
Îţi aminteşti când tata te-a dus cu cortul
şi ai uitat să-mi spui
că n-o să aibă semnal toată săptămâna?
- Şi tu ţi-ai ieşit din minţi? - Am fost îngrijorată.
E exact ca atunci, fără ieşitul din minţi.
Hei.
Ştii că tot ce-a zis Iliza sunt nişte minciuni, nu?
Despre mine şi tatăl tău, şi despre despărţirea familiei.
Să ştii că te iubesc,
şi o să ne vedem din nou foarte curând, bine?
Bine. Şi eu te iubesc, mamă.
Fă-ţi bagajul.
Pleci mâine dis-de-dimineaţă.
Să nu mergi cu viteză.
Dacă eşti tras pe dreapta, eşti în sistem.
O să conduc ca mama.
Telefoanele pot fi urmărite,
aşa că ăsta e doar pentru urgenţe.
E mai bine să nu comunicăm dacă putem evita asta.
Fără cărţi de credit,
încearcă să eviţi benzinăriile dacă poţi,
şi mergi pe drumuri lăturalnice.
Mai puţine camere.
Tot nu-mi vine să cred că se întâmplă asta.
Am putea să exagerăm,
dar chestia asta poate face mai mult
decât să discute cu copii prin Iliza.
De-asta urăsc ideea să te duci după ea singură.
N-o să fiu singură. O să fiu cu Paul.
- Nu e foarte liniştitor. - Mă descurc cu el.
Ştim unde e neXt. Ethan ne-a ajutat cu asta.
Acum mergem să-l ştergem pentru totdeauna.
Ai grijă de el, bine? Aveţi grijă de voi.
- Şi tu. - Da.
- Şi nu uita. - Ce?
- Tu eşti lumea mea. - Ştiu.
Ştiu că ştii.
Devin din ce în ce mai buni să zboare fără computere,
nu crezi?
Nu ştiu.
Arăţi ca naiba când nu dormi.
Mersi.
Cât timp a trecut?
Nu ştiu, 36 de ore?
Bun venit în lumea mea.
Ştii, poţi oricând să te întinzi în spate.
N-aş putea să dorm nici dacă aş vrea.
Mă tot gândesc la faţa lui Ethan când am plecat...
Şi...
Atunci, în cazul ăsta...
Funcţionează.
Piloţii le folosesc ca să stea treji în zborurile lungi.
Nu iau pastile de la tine.
Eşti sigură?
Efectele secundare includ: migrene, anxietate,
probleme cu somnul.
Te droghezi, şi te întrebi de ce nu poţi să dormi.
A nu dormi şi a fi treaz sunt două lucruri total diferite.
Sunt bine.
Deci locul ăsta, BioMotion...
Intrăm pur şi simplu acolo?
Nu chiar.
Cercetătorul şef e un tip pe nume Richard Pearish,
cu care mă cunosc de mult.
E un tip foarte deştept.
Ar fi putut să fie mult mai bogat,
dar mereu m-a refuzat ca să predea şi să se ocupe de cercetare.
E unul dintre puţinii oameni din lume
care pretind că mă plac.
E coruptibil?
Crezi că neXt ar putea ajunge la el?
Nu cred, dar...
Poate că la fel ca oricine, are preţul lui.
Şi dacă-i aşa, chestia asta o să-şi dea seama care este.
Bun venit la BioMotion, dle Leblanc.
O să-l anunţ pe doctorul Pearish că sunteţi aici.
Ai zis că n-o să fie roboţi.
Nu, am zis că n-o să fie armate de roboţi.
Cineva mi-a zis
că Paul Leblanc e aici.
Pentru o clipă,
am crezut că nu mai aud bine
în afară de restul problemelor mele.
- Mă bucur să te văd, Richard. - Şi eu.
Arăţi bine.
Sistemul ăla e foarte mişto.
Ai şi Netflix pe chestia aia?
Da.
Pot opera totul de aici,
cu excepţia membrelor.
Văd că încă nu ţi-ai pierdut simţul umorului.
Desigur.
M-am întristat când am auzit că părăseşti Zava.
Ştiu cât de mult a însemnat compania pentru tine.
Păi, trebuie să supravieţuiesc.
Am vorbit serios în Beijing.
Eşti oricând binevenit aici.
Apreciez.
Încă nu sunt gata să notez lucrări, totuşi.
Dânsa e agentul Salazar, de la FBI, aşa că ai grijă ce spui.
Dre Pearish, vă mulţumesc că ne-aţi primit.
Te rog,
vino şi spune-mi despre ce este vorba.
Ai fi putut să-mi spui.
N-am vrut să fiu lipsit de respect.
Şefa l-a convins pe Mathis
că n-ai avut de-a face cu atacul.
N-am ştiut c-o ajuţi pe şefa.
Înţelegi, nu?
CM, îmi cer scuze că te-am pârât,
dar aveam nişte ordine.
Nu prea am avut de...
Unde e Gina? Ai arestat-o şi pe ea?
Tim şi Annie vor să iasă mai târziu în oraş.
- Vii şi tu? - Aş vrea eu.
E o nebunie la muncă, aşa că...
Sclav al salariului. Mă doare inima.
- Bine, ne vedem mai târziu. - Pa.
Ce naiba?
- Gina? - Hei.
O să întârzii puţin. Probleme cu maşina.
Nu-i nimic. Ai nevoie de ajutor?
Pot să vin să te iau.
Nu, mulţumesc. Mă descurc.
Ce s-a întâmplat?
Cineva mi-a spart toate cauciucurile.
Ai probleme?
Ai enervat pe cineva în ultimul timp?
Mă cunoşti, eu enervez pe toată lumea.
Dar doar pe internet.
E o diferenţă mare între
a te da mare pe internet şi a tăia nişte roţi.
Este?
Nu ştii niciodată.
Nu, sunt foarte precaută.
Nimeni de pe internet nu ştie unde locuiesc sau ce conduc.
Da, şi eu sunt, doar că...
Am primit nişte email-uri de la grupul ăsta de dreapta.
"Mori, porcule." Ştii, lucruri de genul ăsta.
Direct în contul meu personal.
Mi-am schimbat adresa de email, am pus filtre,
şi cumva, m-au găsit şi la noua adresă.
- Crezi că se întâmplă ceva? - Da.
Nu ştiu...
E ciudat.
Da.
Ascultă, trebuie să chem maşina de tractare,
dar ajung imediat.
Bine, pa.
Hei.
La ce te gândeşti?
Vrei să vorbim despre ceva?
Nu.
Haide. Ce te frământă?
Te gândeşti la ce-a zis ieri Iliza?
Nu cred că ar trebui s-o faci.
Eşti plictisit?
Vrei să te joci jocul cu numere de înmatriculare?
Poate mai târziu.
Puneţi-vă centura. E regulamentar.
Copil răpit. Ford Mustang roşu.
Număr de înmatriculare: VCX492
Dacă mi-ar fi spus altcineva asta,
nu l-aş fi crezut.
Nu ştiu dacă ar trebui să fiu bucuros sau îngrozit.
Da, aşa e mai mereu cu genul ăsta de lucruri.
Ne îndreptăm spre prăpastie,
dar nimănui nu-i pasă, pentru că pare foarte tare.
Dacă serverul e aici, trebuie să-l izolăm.
Înainte să se mute sau să atace pe altcineva.
Crezi că ar putea fi aici?
Posibil. Suntem un complex imens.
Ocupaţi.
Şi serverele sunt schimbate des
pentru menţinerea operaţiunilor.
El e Chris.
O să vă arate camera serverelor.
Te rog, asigură-te că au tot accesul de care au nevoie.
Dle Leblanc, e o plăcere să vă avem aici.
V-am văzut toate discursurile.
Puteai să faci ceva mai bun cu timpul tău.
Paul, sper din tot sufletul să te înşeli.
Le poţi spune să deschidă camera serverelor?
Da.
Durează doar un minut.
Robotică flexibilă. Spre asta ne îndreptăm.
Arată ca un sistem circulator.
Pentru că este, agent Salazar.
E un gel polimer care imită celulele umane,
imprimat strat cu strat
pentru a forma structuri biologice funcţionale.
Cât timp crezi c-o să-mi ia să-mi imprim un creier nou?
Chestiile alea mă înfioară.
Ştii că Ethan se uită la ele pe Youtube?
Crede că sunt drăguţe.
Sunt drăguţe.
Până când îţi deschid uşa de la dormitor
şi te strangulează în somn.
Cam sumbru.
Se pare că sunt pregătiţi pentru noi.
De fapt avem patru incinte cu servere.
Richard vrea să le oferim acestor oameni
tot ce au nevoie.
- Aşa că ia ghici, ce faci tu acum? - Ce?
Un diagnostic complet al alocării memoriei
şi consumului de energie pentru fiecare server din fiecare cameră.
Scuzaţi-mă, unde e baia?
În cealaltă parte a clădirii. Vă arăt.
Nu, mă descurc. Mulţumesc.
Chris, ce zici să mergem
în camera cu conectori optici?
Sigur, o deschid imediat.
Semnaţi aici, vă rog.
- E o alertă de răpire? - Da.
Ciudat, eu n-am primit nimic.
- Te superi? - Nu.
A fost o groapă mare, amice. Îmi pare rău.
- Mi-e foame. - Da. Şi mie.
- Ne vom opri curând. - Luăm nişte cartofi prăjiţi?
Poate nu chiar aşa curând.
Sunt multe computere şi camere
la un restaurant fast food.
Da.
Dar asta nu înseamnă că ar trebui să murim de foame.
Fructe?
Mai aştept.
Uită-te la toate fructele astea delicioase.
Ia ceva. Orice vrei.
Nişte cartofi prăjiţi?
Doar ce vezi, amice.
- Bună. - Bună.
Aţi găsit ceva?
Da.
- Luăm şi alea. - Bine.
Face 15 dolari.
Cineva în parcare.
Mulţumesc foarte mult. Mai veniţi pe la noi.
Mulţumesc. Haide.
- Tată. - Haide, haide.
- Să mergem, să mergem. - Unde...
- Tată, unde mergem? - Îţi spun mai târziu. Să mergem.
Scuză-mă.
Mi-ai putea spune ce s-a întâmplat?
Sidra era un profesor invitat. A murit acum două săptămâni.
Îmi pare rău.
Te superi dacă-ţi mai pun câteva întrebări despre ea?
- Nu. - Nu?
Bine, haide.
E Iliza, nu-i aşa?
Ascultă, nu-mi place felul
în care acei oameni se uitau în maşina noastră.
- Stai, stai. - Ce?
Ştiu că nu vrei să fiu speriat,
dar dacă nu-mi spui, mă sperii şi mai tare.
Dur ca mama ta.
Nu e Iliza.
E un computer. Unul foarte, foarte deştept.
Şi a emis o alertă de poliţie falsă
că să-i facă pe oameni să creadă că te-am răpit,
ca s-o ajute să ne găsească,
şi nu putem lăsa să se întâmple asta, nu?
Aşa că trebuie să ne mişcăm.
Alertele trec pe la departamentul transporturilor.
Da, deci ei trebuie s-o anuleze.
Da, doar că n-au emis-o ei.
Nu pot anula ceva ce n-au trimis ei.
I-ai zis lui Shea despre asta?
Nu, are telefon cu cartelă. Încă n-a sunat.
Ce crezi?
Ar trebui să-i spunem lui Mathis?
Ce-i cu tine şi cu tipul ăsta?
Bine, suntem FBI, avem protocoale...
Bine, băieţi. Treceţi peste asta.
Dacă-l găseşte pe puşti, ce?
Aruncă cu o maşină în ei?
Sau îl arestează pe Ty, puştiul intra în sistem.
Dacă chestia asta poate da o alertă falsă,
ar putea falsifica orice.
Îl poate trimite pe puşti la infirmerie
pentru o procedură medicală de care n-are nevoie,
îl poate transfera în afara statului.
Copiii se pierd în sistem.
Bine, dacă ea a putut să le spargă serverele, noi nu putem?
Să anulăm alerta?
Un atac central în perioada asta?
Nimeni nu poate face asta.
Ce?
Departamentul transferuri, aici Caleb.
Salut, Caleb.
Sunt Mike, ce mai faci? Mă bucur să-ţi aud vocea.
- Îmi pare rău, cu cine vorbesc? - Sunt Mike.
- Care Mike? - De la IT.
Haide, omule...
- Nu-mi amintesc. - Omule.
Îmi pare rău.
Ne-am întâlnit la specializare, ai uitat?
Stăteam la rând la bufet.
N-o să-ţi vină să crezi cine-a intrat.
James.
Stai, cine?
James, răspunde la telefon. Linia unu, răspunde.
E Caleb de la specializare. E o nebunie.
Alo?
James, tu parcă ai zis
când stăteam toţi trei la rând
despre pastrama aia de pui?
Nu-mi amintesc.
Mă rog.
Ce s-a întâmplat? Ce picior?
Eşti bine?
Picioarele. Mă dor.
E doar o băşică, amice. N-ai nimic.
Hai.
Să mergem.
Ascultă, Caleb, motivul pentru care te sun
e pentru că am primit o alertă în sistemul meu
care zice că ai nişte viruşi în browserul tău.
Când dai click pe chestia aia,
se răspândeşte în tot sistemul.
Cei de la birouri spun
că toate computerele sunt afectate.
Rahat. Am probleme?
- Nu, amice. - O să fiu concediat?
Nu. Pot să mă ocup eu de asta.
Pot şterge totul de aici.
Poţi face asta?
- Du-te la panoul tău de control. - Bine.
Vezi unde scrie "acces de la distanţă?"
Dă click acolo.
- Bine, gata. - Bine.
Nu te uita, nu te uita. Ethan, nu te uita.
E în regulă.
Hei.
Vă pot ajuta cu ceva?
Nu vrem să provocăm probleme,
dar e o alertă de răpire cu faţa acelui copil.
Nu, trebuie să fie o greşeală. El este fiul meu.
Mergeam într-o excursie.
Nu te putem lăsa să iei puştiul.
Cum adică nu mă poţi lăsa să-mi iau...
- Tată? - Stai liniştit.
Soţia mea a sunat deja la poliţie.
Uite, omule, am trecut printr-un divorţ, bine?
Crede-mă, nu merită.
Lasă tribunalele să-şi facă treaba, bine?
Nu divorţez, bine? Copilul meu e bine, înapoi.
- E în regulă. - N-arată bine, omule.
Pentru că îl sperii.
Hei, hei, hei!
- Să ne întoarcem în maşină. - Cucoană!
- Ethan! - Nu, nu, nu!
- Ethan! - Tată!
- Tată, tată! - Ethan!
- Hei! - Tată!
- Dă-mi drumul! - Hei!
Tată!
Tată? Lasă-l în pace pe tata!
Dă-mi drumul!
Staţi aşa, staţi aşa!
Toată lumea să se calmeze. Mâinile pe lângă corp.
Dă-i drumul, dă-i drumul.
- Ethan, vino aici. - Dle poliţist...
Vino aici.
Înapoi.
Cine a sunat în legătură cu alerta de răpire?
Eu. L-am văzut din camion.
Eşti bine.
- A fost anulată. - Stai, anulată?
Aşa este. Am vorbit cu dispeceratul.
A fost o greşeală. Tocmai am fost anunţaţi.
Îmi pare rău. N-am ştiut.
Da, înapoi, bine?
E toată lumea teafără aici?
Am o trusă de prim ajutor în maşină.
- Eşti bine? - Sunt bine.
Da, cred că suntem bine.
Am vrea să plecăm, dle.
- Ai nevoie să te duc undeva? - N-am nevoie de nimic.
Fiul meu e speriat de ajuns.
Ai fost magnific.
Acum doar înrăutăţeşti lucrurile.
- Mersi mult, omule. - Da, nici o problemă.
- Să ai o zi bună. - Şi tu.
Cine a organizat asta? E o harababură totală.
Arată ca interiorul capului meu.
Crezi că glumesc?
Chris, îmi poţi da acel diagnostic
pe care ţi l-am cerut?
Da.
Ai găsit vreun semn al serverului?
- Nu. - Bine.
Cred că ar trebui să ne concentrăm pe Richard.
Ce? De ce?
Femeia asta, Sidra Ameen.
A condus unitatea de robotică de aici.
Recent a murit într-un accident de avion.
Ce?
Aparent, ea şi Richard erau foarte apropiaţi.
Atât de mult încât oamenii glumeau
că au o relaţie.
Au început să se certe în spatele uşilor închise.
El lucra la ceva ce n-ar fi trebuit să lucreze,
şi în secunda următoare,
e într-un avion spre Pakistan,
concediată, cu viza revocată.
- Şi avionul s-a prăbuşit? - Da.
Ai găsit serverul, Paul?
Nu. Aici nu.
Dar tu? Te-au ajutat înregistrările livrărilor?
Mi-e teamă că nu. Pare o fundătură.
Mai pot face ceva pentru tine?
Nu cred.
Mulţumesc. Scuze pentru deranj.
Scuzele nu sunt necesare.
Dacă te mai putem ajuta cu ceva,
mă poţi suna oricând.
Am înţeles.
Şi îmi pare rău pentru Sidra.
Da, a fost foarte greu pentru toţi.
Mi-a făcut plăcere să te revăd, Paul.
Drum bun.
A fost o onoare să vă întâlnesc, dle Leblanc.
Mulţumesc.
Ce-a fost aia?
Trebuie să ne întoarcem la noapte.
Când nu e nimeni aici.
Am urmărit serverul prin patru companii de transport,
şi înregistrările au fost şterse la fiecare dintre ele.
Da, dar trebuie să existe cineva
la una din aceste companii care să-şi amintească sosirea lor.
La volumul de livrări pe care le au? Nu.
Nu avem ce urmări.
E o gaură neagră.
Dacă aş fi avut mai mulţi oameni, aş fi putut...
Sărina, consiliul ma bate la cap.
Vaanwyck mă tot sună...
La naiba, nu din nou. Îmi cer scuze.
Abby. Ce mai faci, scumpo?
Ai primit prăjiturile pe care ţi le-a trimis Deb?
Da, va trebui să dau o petrecere ca să scap de ele.
Mie-mi spui. Ştii cum e
când descoperă o reţetă nouă.
Înotăm în ele acasă.
N-ai vorbit cu tatăl meu recent, nu?
Ba da, ieri. De ce, ce se întâmplă?
Eşti bine?
Nu.
Mă urmăreşte.
Ce?
Se poartă foarte ciudat.
E convins că sunt în pericol.
A vrut să-mi arunc telefonul,
şi să mă duc într-un loc, în mijlocul pustietăţii.
A zis că trebuie să meargă într-o călătorie cu FBI-ul.
Unde? A zis unde?
Dartmouth.
- Dartmouth? - Da, Dartmouth, cred.
Nu ştiu, îmi...
Îmi fac griji pentru el.
Ştiu. Şi eu.
Dar nu vreau să-ţi faci griji, scumpo.
Cred...
Cred că e ceva în neregulă cu el.
Stai acolo.
Şi dacă tatăl tău ia legătura cu tine, mă suni imediat, bine?
Te rog, spune-mi.
Bine, aşa am să fac.
Mulţumesc, unchiule Ted.
Desigur. Orice pentru tine.
Pa.
Bine, pa.
La ce oră crezi că închid?
Cine ştie? Sunt tineri.
Copiii ăştia stau treji toată noaptea.
Te rog, continuă.
În fiecare dimineaţă,
tatăl ei se trezea şi mergea în şură,
unde ţineau animalele,
ca să găsească o altă vacă cu coada tăiată.
Şi au aflat
că un sătean sărac se furişa
şi tăia cozile vacilor să le ducă acasă
şi să facă supă din ele.
Descurcăreţ omul.
Dar s-a întâmplat din nou şi din nou, până când...
Presupun că e ceva neaşteptat.
Bunica mea, care avea şapte ani pe atunci,
a avut o idee...
De ce să nu cumpere un câine
şi să-i lege lesa în jurul gâtului vacii,
astfel că oriunde ar merge vaca câinele să meargă cu ea.
Aşa că dacă cineva ar fi apărut în mijlocul nopţii...
- în jurul câmpului... - Câinele ar lătra.
Toată lumea ar fi ieşit fugind.
- Şi a funcţionat? - Da.
Perfect.
Stai, deci mi-ai zis povestea asta
pentru că tu te consideri acel câine şi eu sunt vaca...
Neajutorat, dar util.
E doar o poveste pe care-i plăcea s-o spună că să treacă timpul.
Sau aleg să mă văd pe mine ca pe câine
şi restul lumii e vaca.
Şi acum regret că ţi-am spus povestea asta.
Nu, mă bucur că ai făcut-o.
Asta fac poliţiştii? Stau degeaba la pândă?
Îşi spun poveşti unul altuia?
În mare parte, da.
I-ai zis fiicei tale despre boală?
Dacă testul e pozitiv, îi voi spune.
- Nu, despre tine. - Nu.
Nu, am făcut-o să sufere destul fără...
fără asta.
Ştii, chestia ciudată când îţi pierzi minţile
e că încerci de două ori mai mult
să te întrebi dacă ce vezi şi ce auzi
se întâmplă aievea,
pentru că ce pare real şi ce nu pare
par să fie total interschimbabile.
Când halucinezi, nu ştii asta.
Ştii de-abia când se termină,
pentru că există o pauză, există un...
Un moment precis de conştiinţă,
când ştii că te-ai întors în realitate.
E foarte greu să trăieşti în prezent,
pentru că nu eşti sigur dacă poţi să ai încredere sau nu.
E foarte obositor.
Dar momentul ăsta, acum, aici,
ştiu că e real. Ştii de unde ştiu?
Pentru că chiar în cele mai sălbatice fantezii
n-aş putea să inventez ceva
ca povestea aia cu coada amputată a acelei vaci.
Bine, e timpul. Să mergem.
Ai furat aia?
Să sperăm c-am furat-o pe cea corectă.
Bingo.
Cleptomania şi plagiarismul
sunt două din cele mai subapreciate calităţi ale mele.
Hai să aflăm ce n-a vrut Richard să vedem.
Paul, ce căutaţi aici?
E timpul să ne spuneţi adevărul, dre Pearish.
Trebuie să plecaţi chiar acum.
- S-ar putea să merg în iad pentru asta. - Stai, ce?
Ieşiţi afară, ieşiţi afară...
Măcar ne vom putea ţine companie unul altuia.
Paul, ce-ai făcut?
Un exorcism, cred.
Ajutaţi-mă, ajutaţi-mă,
ajutaţi-mă, ajutaţi-mă.
Stai liniştit.
- Ajutaţi-mă. - Calmează-te, o să fii bine.
Ajutaţi-mă, ajutaţi-mă, ajutaţi-mă.
Nu l-a mituit sau şantajat.
L-a sechestrat, l-a controlat, a preluat controlul scaunului.
Fiecare mişcare, fiecare cuvânt.
Sintetizatorul îi afecta mişcarea ochilor.
- Richard. - Richard, suntem aici.
Eşti în siguranţă, eşti bine.
E cineva aici? Poliţia campusului.
E cineva aici?
Mă duc eu. Tu ajută-l să se calmeze.
Uită-te la mine.
Ascultă-mă.
Poliţia campusului.
E cineva aici?
Poliţia campusului.
E cineva aici?
Poliţia campusului.
Aici poliţia campusului.
Te iubesc, mamă.
Şi eu te iubesc.
Vise plăcute.
Ai făcut rugăciunea?
Încă nu.
Înger al luminii, ce mă aperi de cel rău.
Nu mă uita, nici ziua nici noaptea.
Nu mă uita...
Nu mă uita, nici ziua nici noaptea.
Nici ziua nici noaptea.
Pană ce nu mă-nconjori cu pace şi bucurie.
Pană ce nu mă-nconjori cu pace...
- Şi bucurie. - Şi bucurie.
Te iubesc, mamă... Te iubesc, mamă...
Te iubesc, mama...
mamă... mamă... mamă...
Te iubesc, mamă. Şi eu te iubesc, mamă.
Taci din gură.
Două săptămâni...
Mi-a preluat controlul scaunului
acum două săptămâni.
A vorbit în dreptul meu, m-a mişcat cum a vrut.
Ce voia?
Cred că testa bio-imprimantele.
Adaptându-se, învăţând, repetând.
Sidra a văzut unul din teste. A pus întrebări.
A folosit vocea mea ca s-o concedieze.
Richard.
Şi apoi a ucis-o. A ucis-o.
Îmi pare rău pentru Sidra, dar trebuie să găsesc serverul.
Serverul principal n-a fost niciodată aici.
Trimitea semnalul din exterior,
dar a lăsat o urmă în arhivă.
Ce?
Acum şase zile, a avut loc o pană de curent.
Am recăpătat controlul pentru o clipă,
şi am activat arhiva.
I-am capturat fluxul de date. Fiecare comandă, fiecare semnal.
Sunt criptate, dar tu le poţi accesa.
Nu ştia că-l înregistrezi?
Nu cred. E un sistem vechi.
Doar citire.
Dar acum ştie.
- Trebuie să te grăbeşti. - Unde este?
În biroul de securitate.
Nu, nu, nu, nu.
Nu şi de data ata.
Haide. Nenorocitule.
Aici erai.
- Doamne. - Aşteaptă!
Încerci să mă omori înainte să mor peste şase luni?
Ai împuşcat vreodată un câine, Leblanc?
Îmi plac mai mult pisicile.
Comandă: oprire sistem. Comandă: oprire sistem.
Oprire sistem.
Nu, opreşte-te.
Înapoi! La o parte.
Paul! Paul! Ajută-mă.
O vedem.
Haide.
Da.
Furăm o maşină, nu?
Da, furăm. Dar să nu-ţi vină idei.
Poţi face asta
doar când eşti urmărit de un computer malefic.
Înţeleg.
S-a întrerupt o cameră.