Povestea mea începe în Londra...
nu cu mult timp în urmă.
De atunci multe s-au întâmplat, încât mi se pare o eternitate.
În acel moment, trăiam cu prietenul meu...
într-un apartament lângă parcul Regent.
Era o zi frumoasă de primăvară,
o perioadă pretenţioasă a anului pentru burlaci.
O...acesta este prietenul, Roger Radcliff,
un muzician ambulant.
Eu sunt cel cu pete.
Numele meu este Pongo.
Din câte văd,
vechea noţiune a vieţii de burlac...
gălăgioasă şi fără griji nu mai are nici un sens.
Este un lucru prostesc.
Era clar că prietenul meu are nevoie de cineva.
Iar dacă îl lăsam pe Roger, am fi rămas burlaci pentru totdeauna.
Era însurat cu munca sa, scriind cântece.
Cântece despre dragoste... despre orice,
despre ceva ce el nu ştia nimic.
Este la fel de inteligent, ca toţi oamenii.
Şi pot spune că, Roger este un om drăguţ, în felul lui.
Nu aş vedea un motiv pentru care prietenul...
să nu aibă o parteneră atractivă.
Cel puţin eram determinat să fac tot ce-mi stă în putinţă.
Desigur, câinii nu sunt fini cunoscatori ai frumuseţii umane.
Dar aveam o idee cât de cât...
despre ceea ce trebuia să caut.
Neobişnuită rasă.
Foarte neobişnuită.
Hmm! O, sigur nu.
Ce avem aici ?
Hmm.
Un pic prea...scund.
Nu!
Ia te uită!
Uite ceva elegant.
Poate prea elegant.
Da, cu siguranţă.
Prea bătrână. Prea tânără.
Era o problemă şi una mare.
Aşa mai merge !
Cea mai frumoasă creatură pe patru picioare !
Dacă şi fata ar fi...
Ei bine şi ea este drăguţă.
Era prea frumos ca să fie adevărat.
N-aş mai găsi niciodată o astfel de pereche,
nici în 100 de ani.
Se îndreaptă spre parc.
Un loc perfect pentru o întâlnire... dacă aş putea să o aranjez.
O...dar Roger nu se opreşte din lucru decât după ora 5:00.
Ar fi prea târziu.
E deja trecut de 5:00.
Ciudat.
Bine, Pongo. Bine, băiete.
Pongo, băiete, ia-o uşor !
De ce te grăbeşti ?
Pongo, băiete, mai uşor !
Credeam că le-am pierdut. Poate doar trecuseră prin parc.
Apoi deodată... le-am zărit.
Era ocazia ideală, dacă o plănuiam cum trebuie.
Nu mă puteam baza pe Roger. Ştiam ce va face el.
Se va aşeza pe iarbă şi îşi va fuma pipa.
Nu, totul depindea de mine.
Bine.
La început nu aveam nici un plan,
trebuia să fac orice să le atrag atenţia.
Ştiţi voi, să agit lucrurile.
Pongo, prostuţule !
Hai! Hai băiete, dă-mi-o.
Pongo!
Pentru o vreme, părea să meargă.
Cel puţin se văzuseră.
Lucrurile mergeau bine.
Dar dintr-un anumit motiv, au plecat!
Hai bătrâne. Mergem acasă.
Dar nu eram dispus să renunţ.
Eram hotărât să-i fac să se întâlnească.
Îmi cer iertare. Mă scuzaţi.
Ce naiba.
- O, Dumnezeule. - Vai.
Noul meu costum şi pălăria cea nouă !
Îmi pare foarte rău.
Vă rog, lăsaţi-mă să vă ajut.
Îmi pare rău.
Nu ştiu ce-i cu el.
Îmi pare rău. Nu s-a comportat aşa până acum.
Lasă-mă în pace. Ai făcut destule.
Te rog ?
Ia-o pe a mea.
o vei iubi, respecta
şi vei fi alături de ea şi la bine şi la greu;
şi toate nenorocirile,
te vor ţine lângă ea cât vei trăi ?
Da
În primele şase luni...
am trăit într-o casă mică lângă parc,
un loc modest...
dar numai bun pentru două cupluri care-şi începeau viaţa.
Perdita, dragă, te simţi bine ?
Bineînţeles, dragă.
Nu suntem primii care avem căţeluşi.
Ea este Nanny, o menajeră perfectă.
Are un suflet mare.
Ştiţi,
câteodată mi se pare că aparţine rasei noastre.
Roger, dragă,
este ora ceaiului.
Ora ceaiului!
Vin imediat.
Îţi place noul meu cântec?
Are versuri inteligente.
Melodia mai întâi, draga mea.
Şi apoi versurile, hmm?
Pongo... ea este. Este acea diavoliţă.
Trebuie să fie Cruella, fosta ta colegă.
Cruella de Vil.
Asta este !
Cruella de Vil
Dacă ea nu te sperie nimeni nu o va mai face
- O, Roger. - Atunci când o vezi îngheţi
Cruella... Cruella
Este ca un păianjen Aşteptându-şi...prada
Roger, te va auzi.
Feriţi-vă de Cruella de Vil
Pofteşte-o, Nanny.
- Anita, draga mea! - Ce mai faci?
Mizerabil, ca de obicei. Perfectly wretched!
Unde sunt ? Unde sunt ?
În numele Domnului, unde sunt ?
- Cine, Cruella ? - Căţeluşii !
Nu am timp de jocuri. Unde sunt micuţele brute?
Va mai dura cel puţin trei săptămâni. Aceste lucruri nu pot fi grăbite.
Anita, eşti atât de sensibilă.
Vino aici.
Cruella ai o nouă haină de blană?
Singura mea dragoste.
Trăiesc pentru blană ! Venerez blana !
Este vreo femeie în lume căreia să nu-i placă ?
Mi-ar place, dar mai sunt alte lucruri...
Dragă Anita.
Ştiu , Ştiu !
Această casă oribilă este visul tău.
Şi săracul Roger este neînfricatul Sir Galahad !
O, Cruella.
Şi bineînţeles îi ai pe micuţii tăi pătaţi.
O da,
Trebuie să o spun... aşa nişte haine frumoase.
- Vrei nişte ceai? - Trebuie să plec.
Anunţă-mă când se nasc căţeluşii.
- O să o faci, nu-i aşa ? - Da, Cruella.
Nu uita, este o promisiune. Ne vedem peste trei săptămâni.
Pa, dragă.
La început o crezi pe Cruella un demon
Dar, după un timp se duce şocul
Şi îţi dai seama
I-ai văzut ochii
Urmărindu-te de sub o stâncă
- Nu mă ajuţi deloc. - Acest vampir
Această bestie inumană
trebuie să fie închisă pentru totdeauna
În lume domnea pacea până când
Cruella
Cruella de Vil
Roger, eşti un idiot!
- Perdy ? - Acea vrăjitoare. Acea diavoliţă.
Ne vrea căţeii. Asta-i tot ce vrea.
Nu-ţi face griji, Perdy. They're on to her.
- Nimic nu se va întâmpla cu căţeii noştri. - Ce vrea de la ei ?
Nu-i poate iubi.
O, Pongo.
Am fost atât de fericită, dar acum...
O, eu...
Aş dori să nu-i mai avem.
Sărmana Perdita. Nu are de ales.
Căţeii au sosit la momentul aşteptat...
într-o noapre furtunoasă de octombrie.
O!
Uşor, băiete.
Au sosit căţeii !
O...au sosit căţeii !
Câţi sunt ?
- 8. - 8?
Pongo! Opt pui.
10.
- 11. - 11.
11? Unusprezece pui, Pongo.
Staţi puţin, Staţi puţin...13 !
Nu, nu, nu. 14.
- O... 15! - 15?
Şi mama se simte bine.
Norocosule.
Cincisprezece pui ?
Pongo, este ceva minunat !
Este fabulos !
Şmecherule !
14.
Numai patrusprezece.
Am pierdut unul.
Sărmanul.
Pongo, băiete.
Este numai unul.
Şi totuşi ?
Şi totuşi mă gândesc.
Priveşte, Pongo.
Anita!
Nanny. 15!
Încă avem cincisprezece!
Roger, este bine! Slavă Domnului.
Vezi ? Este ca nou.
Îţi imaginezi, Roger, cincisprezece pui !
15. Cincisprezece pui !
Este minunat.
Ce minunat, cât de perfect... !
I-a corcitura de aici...nu are pete !
Nu are nicio pată. Ce şobolan urât.
Nu sunt corcituri !!
O să-şi capete petele. Aşteaptă si vei vedea.
Aşa este. Vor avea pete în câteva săptămâni.
Dacă aşa stau lucrurile îi iau pe toţi.
Spune preţul.
Nu-i putem vinde.
- I-am frânge inima sărmanei Perdita. - Anita, nu fi ridicolă.
Nu-ţi poţi permite să-i ţii. De abia vă hrăniţi pe voi.
Sunt sigură că ne vom descurca.
Da, ştiu.
Roger... Cântecele lui Roger !
Să terminăm cu prostiile. Îţi dau dublu pe ei.
Sunt mai mult decât generoasă.
La naiba cu acest stilou.
La naiba cu acest stilou mizerabil!
Când pot căţeii să-şi părăsească mama ?
Două săptămâni ? Trei săptămâni ?
Niciodată.
- Cum ? - Nu vindem căţeii.
Nici unul. Înţelegi ?
Anita, este serios ?
Nu-l mai cunosc pe Roger.
- Cruella el... - Sigur glumeşte !
Nu, nu. Sunt serios.
Nu îţi dau nici unul. Nici unul.
Şi acesta...este ultimul meu cuvânt.
Nemernicule !
Tu... tu...
Bine, păstrează-ţi micuţele bestii.
Fă ce vrei cu ei. Îneacă-i !
Dar te avertizez, Anita, am terminat-o cu voi !
Mă voi revanşa. Aşteaptă.
O să vă pară rău proştilor !
Idioţilor...!
Roger ! Ai fost magnific, dragă.
A fost un adevărat erou, doamnă !
Aşa este. Un adevărat erou !
Perdy ? Dragă, Perdy ?
Putem păstra căţeii, pe toţi.
Prietenul meu Roger, a izgonit-o pe acea diavoliţă.
A alungat-o, Perdy. A plecat.
- Dragă, a plecat pentru totdeauna. - O, Pongo.
- Hai, Thunderbolt. - Hai, Thunderbolt.
Ia-l, Thunder.
După el, băiete.
O să-l prindă pe acel hoţ.
Thunderbolt este cel mai puternic câine din lume.
Este chiar mai grozav decât tata.
Nici un câine nu este mai grozav decât tata.
Tată, ce face ?
Sst, sst. Aşteptăm şi vedem.
Uite cum aleargă acel laş.
Ticălosul de Dawson !
Nenorocitul!
Mi-ar place să-i rup pantalonii.
Patch, de unde ai învăţat să vorbeşti aşa ?
Sigur nu de la mama ta.
- Fii atent, Thunder. - Nu-ţi face griji, Penny.
O să-l prindă pe acel nenoro...
Sigur o să-l prindă.
Lucky, stai. Nu putem vedea.
Mamă, fă-l să stea.
Hai, Lucky. Stai.
L-a ratat. L-a ratat cu 2 Km.
Mamă, mi-e foame. Mi-e foame.
Rolly, doar ce ai mâncat.
Dar tot îmi este.
Mi-e atât de foame... încât aş mânca un elefant.
Sst!
Uite-l, în spatele stâncii.
O, dragă. L-a împuşcat pe sărmanul Thunder.
Nu l-a nimerit. Thunder se preface...cred.
Vedeţi ? Ce v-am spus ? Este una din şmecheriile lui.
- Lucky, stai. - Ha-ha-ha!
Mamă, mi-e foame. Chiar îmi este.
[TV] Nu rataţi episodul următor. Cine va învinge?
Thunder, ca de obicei !
Şi vorbind de campioni prieteni,
Kanine Krunchies sunt biscuiţii unui campion.
Kanine Krunchies este cel mai bun
face din fiecare masă una specială
Câinii fericiţi sunt cei care mănâncă Kanine Krunchies
Perdy, ar trebui să-i ducem la culcare...
dacă vrei să mergem la... p-l-i-m-b-a-r-e.
- Mamă, vrem să mergem şi noi. - Putem ?
Noi nu mergem niciodată.
Haideţi copii. Trebuie să vă culcaţi
Dar nu ne este...somn.
Vrem să ne plimbăm şi noi în parc.
- Tată, putem merge ? - Faceţi ce vă spune mama.
1, 2, 3, 4...
5, 6...7...
8, 9, 10, 11, 12, 13...
Mie mi-e foame, nu somn.
14.
Faceţi ce fac toţi câinii deştepţi
Şi vă veţi simţi minunat toată ziua
Puteţi fi un campion dacă mâncaţi Kanine Krunchies
Ţineţi minte, prieteni, trimiteţi doar cinci...
Lucky, la culcare.
Uite-i că pleacă, Horace, prietene,
la plimbarea de seară.
O pereche minunată.
După colţ şi în parc.
Da, dar nu-mi place Jasper.
Mai au un pic şi aruncă cheia.
Termină, Horace. Avem destule probleme.
Da, dar...mă gândeam.
Te gândeai ? Te-am avertzat asupra gânditului.
Am fost plătiţi pentru acest lucru, deci hai să o facem.
Nu este nimeni acasă decât o menajeră mică.
Las-o pe seama lui Jasper.
O va trata foarte diplomatic-aşa.
Da, dar tot nu-mi place.
Aici, aici. Patch, stai cuminte.
O, dragă.
Du-te la culcare. Închide ochii.
Bravo, micuţule.
Cine sunteţi ?
Bună seara, doamnă.
Inspectăm firele şi întrerupătoarele.
- Suntem de la o companie de gaz. - Electricitate.
Companie de electricitate.
Dar nu am cerut nici o inspecţie.
A fost decretat un nou articol în parlament.
Vine cu numele de "Actul de apărare al regatului."
Este pentru siguranţa dumneavoastră, doamnă.
Chiar aşa să fie, nu-mi pasă.
Nu puteţi intra când stăpânii nu sunt acasă.
Termină, răţuşcă. Nu avem timp de discuţii.
Avem de făcut o treabă. Scuzaţi-mă !
Ce e cu voi doi ?
Sunteţi surzi ? Nu aveţi voie înăuntru !
Este o mică cicălitoare, nu-i aşa Horace ?
Să nu îndrăzneşti să te duci acolo, lunganule!
Sunt serioasă.
Dacă voi nu ieşiţi ...
Voi chema poliţia.
Ieşiţi!
Uite ce aţi făcut.
Ne-ai jignit profund, doamnă.
Nu aş mai sta aici chiar să mă rogi.
Nici măcar pentru o ceşcă cu ceai.
Horace, prietene, am impresia că nu suntem bineveniţi.
Împachetează. Plecăm.
Ascuţit e cuvântul şi rapidă e de acţiunea.
Lăsaţi-mă să ies ! Ajutor !
Am să chem poliţia. Ajutor !
Noapte bună, răţuşcă.
Hoţomanii!
Companie electrică. Hmm!
Nu sunt decât nişte hoţi comuni.
Cred că au furat argintăria.
Cred că au luat toate...
Căţeii !
Au dispărut ! Patch? Lucky? Rolly?
Au luat căţeii !
O...Ce mă fac ?
Ticăloşii! Au furat căţeii.
Poliţia ? Ajutor ! Căţeii.
Poliţia ! Să mă ajute cineva !
Ajutor ! Ajutor ! Ajutor !
''Răpire de căţei !'' Îţi poţi imagina aşa ceva?
''15 căţeluşi furaţi. '' Mititeii.
Anita...
şi ruşinosul ei Beethoven !
Pipe şi ceilalţi!
O, Roger, eşti un prost !
Alo?
Jasper! Jasper, idiotule !
- Cum îndrăzneşti să mă suni aici. - Vrem să ieşim din combinaţie şi ne vrem plata !
Suntem mulţumiţi cu jumătate !
Nu vă dau nimic până nu terminaţi treaba.
Jasper! Jasper!
Dar este în ziar, cu fotografie cu tot !
Lăsaţi ziarul ! Mâine va fi uitat.
- Nu îmi place. - Taci din gură, idiotule !
Ce?
Nu dumneavoastră, domnişoară. Vorbeam cu Horace!
Imbecilule !
Poate este Scotland Yard.
Poate au găsit ceva. Alo, d-le inspector ?
- Anita este acolo ? - Cine ?
- Anita! - Este pentru tine..
Alo?
Anita, dragă. Ce nenorocire.
Doar ce am văzut în ziare. Nu mi-a venit să cred.
Da, Cruella. A fost un şoc.
- A sunat să se confeseze ? - Roger, re rog !
- E şireată. - Facem tot ce ne stă în putinţă.
- Aţi chemat poliţia ? - Da, Scotland Yard.
- Dar mi-e teamă... - Unde sunt ?
Prostule !
- Anita ! - Îmi pare rău, Cruella.
Dacă sunt veşti, te anunţăm.
Mulţumesc, Cruella.
Roger, admit că este excentrică, dar nu este o hoaţă.
Oricum pentru mine rămâne suspectul nr 1 !
A fost cercetată de Scotland Yard.
- Ce vrei mai mult ? - Nu ştiu dragă.
Nu ştiu.
Roger. Ce ne facem ?
Perdy, acum depinde de noi.
O, Pongo. Nu mai este nici o şansă ?
Ba da. Urletul de la miezul nopţii.
Urletul de la miezul nopţii ? E un "telegraf" fără fir.
Este cel mai rapid mod de a trimite vestea.
Dacă puii noştri sunt în oraş câinii londrei vor şti.
Vom trimite vestea în seara asta când mergem la plimbare în parc.
Nu este nimeni afară. Este prea frig.
Trebuie să mai încercăm, Perdy.
Perdy, avem noroc !
Este Marele Danez de la Hampstead.
Linişte, băiete !
Vrei să trezeşti întreg cartierul?
- Perdy, să mergem ! - Hai.
Pongo, prostuţule!
Hai. Mergem acasă !
Ce este, Danny ? Cine este la telegraf ?
Este Pongo, din parcul Regent! Este o alarmă către toţi câinii.
Despre ce este vorba ? Spune-mi !
Aşteaptă un pic, aşteaptă un pic.
Ei bine...asta este ceva.
Ce este Danny ? Ce este ceva ?
15 căţei dalmaţieni au fost furaţi !
Au chemat poliţia ? Scotland Yard-ul ?
Oamenii au încercat totul. Acum depinde de noi.
Voi da alarma!
Prissy, vino aici!
Linişte!
Taci !
Linişte!
Faceţi linişte!
Towser, ce se întâmplă ?
Ce se întâmplă ? Ce bârfe mai sunt ?
Nu sunt bârfe, Lucy. vine de la Londra.
- Nu mai spune ! - 15 pui furaţi.
Nu este nici un pui aici, ultimul a fost al lui Nellie.
Atunci ar trebui să trimitem vorba mai departe.
Trebuie să-l contactez pe Colonel !
Este singurul în raza lătratului meu.
Nu-l vom găsi la ora asta !
O să încerc !
O să latru toată noaptea dacă este necesar.
Hmm...parcă ar fi bătrânul Towser.
Este o alarmă. Sergent!
Sergent Tibs ! Sergent !
O, da, căpitaine!
Semnal lătrat. Este o alarmă. Raportează colonelului.
Da, domnule. Imediat, domnule!
Colonele?
Colonele! Colonele?
- Colonele ? - Ce ? Cine este ?
Sergent Tibs raportează, domnule.
Tibs? Tibs? O, da, sergentul Tibs!
Fii atent, Tibs. Ce înseamnă lătratul la ora asta ?
Dar Colonele...
Stai un pic, sergent. Auzi ?
- Pare o alarmă. - Da, colonele.
- Trebuie să investigăm. Vino, repede. - Da, să trăiţi.
Este bătrânul Towser de la Withermarsh, domnule.
Da !Aşa este.
Să vedem ce vrea.
Este colonelul. Este bătrânul în persoană !
Vrea să audă mesajul.
Trimite-l tare sau nu o să-l primească niciodată.
Un lătrat lung, două scurte.
- Un lătrat scurt şi unul lung. - Două lătrături scurte, domnule.
- Ce se aude ? - Este de la Londra.
- Trebuie să fie impoortant. - Da, acum vine restul.
Parcă ar fi un număr. Trei cinciari e 13.
- 15, domnule. - Bineînţeles că 15.
Da... punct, pată... Budincă pătată.
Pudeli.
- Nu, bălţi! - Bălţi, domnule?
15 bălţi pătate furate? O absurditate!
Mai bine să verificăm, colonele.
Da, cred că ar trebui.
Două lătrături lungi, un lătrat scurt şi unul lung.
- Sună a ''căţeluşi'' ! - Bineînţeles, căţeluşi !
Mi-am amintit.
Acum două nopţi, am auzit lătrături de căţel la Hell Hall.
Locul lui de Vil ? Nu are sens, Tibs !
Nimeni nu mai trăieşte acolo de ani de zile.
Stai un pic ! Iese fum din coş !
Este ciudat...foarte ciudat.
Ar trebui să investigăm.
O să-i spun lui Towser să aştepte.
Te rog ... aşteaptă.
- Ce a vrut să însemne ? - Nu ştiu.
Poate bătrânul a găsit ceva !
Oh, sper.
Se spune că locul este bântuit sau vrăjit.
Escrocherie şi putregai, domnule.
Este acelaşi lucru, sergent. Fii precaut.
Nu se ştie ce este acolo.
Du-te, Tibs. Repede.
- Repede. - Da, să trăiţi.
Psst!
- Rover! Spotty! - Ce ?
Eşti unul dintre cei 15 pui furaţi ?
Nu suntem furaţi. A plătit pentru noi.
Suntem 99.
99!
Dar cei de acolo ?
Ei au nume şi zgardă. Nu sunt de la magazine.
- Sunt 15? - Nu i-am numărat.
Sunt lângă televizor.
- Mai bine îi număr. - Fii atent la oamenii răi.
Oamenii răi ?
Cei doi, Horace şi Jasper.
Ei sunt cei răi.
Priveşte, Horace !
Priveşte cum îl lovesc pe măria sa în nas.
Ce zici de asta ?
Ha-ha-ha-ha!
1... 2...
- 3, 4, 5, 6... - Hei, Jasper.
Dă-mi şi mie un gât,
- unul mic. - Acum, Horace,
asta nu se pretează unui grăsan ca tine.
Şi pe deasupra o să bagi fărâmituri!
Bine.
Ai sorbit tot. Sper să ai ameţeli. Guzzle the whole works. I hope it gives you colly wobbles, that's what.
Hei,Jasper. Tu ai...
6, 7, 8, 9, 10, 11...
Hei, pune-te jos şi stai acolo!
Du-te de aici ...
sau te pocnesc.
Unde rămăsesem ? 9...
9...şi încă trei.
12 şi...1, 2, 3. Sunt 15!
Ei sunt!
Ptiu!
Ce...
Horace, uite ce avem! O pisică!
Ce zici de o tocană de pisică?
Sau pisică la cratiţă?
La modă!
- Ce este, Pongo ? Ce este ? - Este Marele Danez.
Are veşti pentru noi. Ne aşteaptă la Primrose Hill.
- Cum ieşim ? - Prin fereastra dormitorului.
Este întotdeauna deschis. Hai.
Pongo, ai reuşit. Bine.
- Care este vestea? - Ne-au găsit căţeii?
Au fost localizaţi în nord...
- în Suffolk. - Slavă Domnului.
- Puteţi pleca în seara asta ? - Putem pleca acum.
Vă duc până la Camden Road şi vă voi instrucţiuni.
Când ajungeţi în Withermarsh, căutaţi-l pe Towser.
Vă va duce la colonel şi colonelul vă va duce...
la căţeluşii din palatul de Vil.
- De Vil! - Palatul de Vil!
O, Pongo, ea a fost!
- Cineva pe care o ştiţi ? - Nu avem timp să-ţi explicăm.
Să sperăm că nu ajungem prea târziu.
Mult noroc, Pongo.
Dacă vă rătăciţi, apelaţi la telegraf.
Vor fi pregătiţi !
Vreo veste, colonele ?
Nimic.
Ori s-au pierdut ori fost capturaţi, sau ceva de genul ăsta.
- Cine ştie. - Colonele, vine o maşină.
Hai, Tibs. Nu fi ridicol.
- Nu pot conduce. - Ştiu.
Dar maşina se îndreaptă spre Hell Hall.
Se opreşte la poartă !
Chiar aşa ?
La naiba! Să vedem ce se întâmplă.
- Repede! Repede! - Da, domnule.
Preia comanda, căptaine.
Da, domnule
Îmi pare rău, D-le Simpkins. Răspunsul este nu, nu, nu.
Şase s-au dus, mai ai patru.
Nu am timp să mă contrazic. Trebuie făcut în seara asta
Trebuie să fie o întrebare cu da sau nu.
Înţelegeţi ? În seara asta !
Dar nu sunt destul de mari.
Nu o să ai nici jumate de duzină de haine din ei.
Haine ! Din blană de câini ?
Ne mulţumim cu cât se poate ! Nu putem aştepta.
Poliţia este peste tot. Treaba trebuie făcută în seara asta !
Cum vrei să o facem ?
Cum vă place. Otrăviţi-i, înecaţi-i.
Loviţi-i în cap. You got any chloroform ?
- Nici un pic. - Nici ete...r
"E-ter"!
Nu-mi pasă cum dar făceţi-o acum !
Vă rugăm domnişoară. Aveţi milă.
Nu putem vedea întâi restul emisiunii ?
Vrem să vedem "Care este crima mea?"
Ascultaţi idioţilor !
Mă întorc mâine dimineaţă. Sper să terminaţi...
sau chem poliţia !
înţelegeţi?
Cred că vorbeşte serios.
O vom face...
dar după emisiune.
Vă rugăm, vă semnaţi?
Ar trebui să fugiţi dacă vreţi să vă salvaţi pielea.
- Dar cum? - Sst.
Este o gaură în perete lângă uşă.
Repede.
Psst. Copii, urmaţi-mă.
Hei Jasper, fii atent!
Este bătrânul Meathead.
Să-ţi vină să crezi... bătrânul Meathead Fauncewater.
Hai, nu vă îngrămădiţi.
Câte unul. Câte unul!
Pentru ultimul nostru concurent,
întâlniţi-l pe Domnul Percival Fauncewater.
Dacă panoul nu reuşeşte să vă ghicească crima neobişnuită în 10 întrebări,
veţi primi două săptămâni vacanţă la mare,
cu toate cheltuielile plătite.
După ce ieşiţi din puşcărie.
Cine pune prima întrebare ? D-le inspector ?
Poate delictul fi clasificat ca furt?
- Un furt, o spargere? - Lămurit!
Faceţi o coadă...lângă zid. Repede.
Mr Fauncewater este un hoţ,
dar în acest caz nu este.
Răspunsul este nu.
Una s-a dus mai sunt nouă. Domnişoară Birdwell ?
Dacă nu aţi furat, atunci....
Ce vreau să spun este...
Aţi făcut ceva violent...
Domnişoară Birdwell, nu mai aveţi timp.
Îmi pare rău.
Ai făcut ceva înăutru?
Îmi pare rău. Răspunsul este nu.
S-au dus două mai sunt opt.
- D-le Simpkins? - Psst.
Hei, copile, să mergem.
Este vreo violare a vreunei ordonanţe ?
Nu.
Dă-te la o parte!
Trei s-au dus, mai sunt şapte. D-le inspector?
Ceva confuz.
Sigur, delictul ar putea...
Îmi pare foarte rău.
- Nu prea mai avem timp. - Nu e asta calea tot timpul!
Este posibil ca domnul Fauncewater să vină şi săptămâna viitoare ?
Şi atunci să ne terminăm jocul.
Noapte bună. Ne vedem săptămâna viitoare...
la ''Care este crima mea ?''
Ah, o bine.
Hai, Horace. Să terminăm treaba.
Eu îi lovesc în cap, şi tu îi jupoi.
Nu, Jasper !
Eu îi lovesc în cap, şi tu îi jupoi.
Horace, priveşte !
Au fugit. Au zbughit-o...
chiar prin acea gaură. Ia o torţă.
Îi prindem înainte de a spune "Bob e unchiul tău."
Uite-i, Horace, pe scări.
Veniţi căţeluşilor.
Veniţi căţeluşilor! Haideţi.
Nu vă ascundeţi de unchiul Jasper.
Nu vă voi răni.
Credeam că-i vom lovi.
Taci. Uită-te acolo.
Eu mă voi uita în aceste două camere.
Veniţi aici căţeluşilor.
Ieşiţi afară. Ieşiţi de oriunde aţi fi.
Horace! O!
Este acea pisică nenorocită. Ea este liderul.
Îndreaptă-i aici. Îndreaptă-i...
Tăntălăule!
Înapoi! Înapoi!
Sst. Uite-i că vin.
Micuţii nenorociţi, ne-au păcălit!
După ce am avut grivă de ei. Nu mai este nici un pic de respect.
Nu este corect, Jasper.
Horace, uite-i!
Sergent? Sergent.
Nu pot da explicaţii. Sunt ocupat, domnule.
Închide uşa!
Îi încolţim. Ajunge cu "Rotitul de ici colo."
O, Pongo, cred că ne-am pierdut.
Nu poate fi departe
Pe Jupiter! Este familia Pongo.
Este Colonelul. Pe aici.
Colonele ? Sunteţi Colonelul ?
O, Pingo! Uh... Uh... Pongo?
Puii noştrii sunt bine?
Nu am timp de explicaţii. Sunt probleme.
O mare încăierare. Pe aici!
Urmaţi-mă!
A, ha-ha-ha!
Acum i-am prins, Horace. Nu mai pot fugi.
Ce avem aici? Nişte hiene pătate?
Haide, Horace. Loveşte-i.
Sunt în spatele tău, prietene.
U... o!
Neîndemânaticule!
O să vă omor pe toţi. Lasă-mă!
Pe Sf. Gheorghe!
Nenorocitule!
Am să te omor.
Omoară-i, Tibs. Dă-le una şi pentru mine.
Nu, Colonele. Retragerea!
Da. Da, bineînţeles. Retragerea!
Retragerea, repede!
Jasper, ajutor! Ia-l de pe mine!
Horace, luptă murdar!
O, o, o!
Jasper!
Horace!
Hai, Perdy. Să mergem.
Am să-i jupoi pe toţi...
chiar dacă este ultimul lucru pe care îl fac.
Tată! Mamă!
- Mi-a fost dor de tine, mămico. - Iată-ne mămico.
O, dragii mei... dragii mei!
- Cum ne-aţi găsit? - Lucky, Patch, Pepper!
O, tată.
- Este şi răsfăţatul de Rolly ! - Aţi adus ceva de mâncare ?
Sunteţi aici cu toţii? Toţi 15
De două ori mai mulţi, tată. Suntem 99!
Cum? Nouă... 99?
De unde au venit?
Ce ar face cu atâţia?
Va face haine din noi.
- Nu poate face asta! - Ba da.
O, haine din câini! Hai, Tibs!
Dar este adevărul, domnule.
Horace şi Jasper voiau să ne jupoaie!
E o diavoliţă, o vrăjitoare! Ce vom face?
Trebuie să ne întoarcem la Londra cumva.
Şi ceilalţi? Ei ce fac?
Perdy, îi luăm cu noi ...pe toţi.
Prietenii noştrii nu i-ar arunca.
Colonele, lumini pe drum.
Vine un camion.
sunt băieţii răi, Horace şi Jasper.
Ne urmăresc.
Suntem mai mulţi ca ei, Tibs.
Când dau semnalul atacăm.
Domnule, cred că ar fi un dezastru.
Hmm! O, crezi?
Ar fi mai bine să fugim.
Prin spate, peste păşune.
Mulţumesc sergente, colonele, căptaine.
- Fi-ţi binecuvântaţi. - Cum v-am putea răsplăti?
Hmm! Cu nimic. Ne-am făcut doar datoria.
Da, domnule...face parte din rutină.
Mai bine plecaţi. Vin.
Veniţi, copii, repede.
- Mult noroc, Pongo. - Şi nici o teamă.
Îi vom reţinem cât vom putea.
Ce-i asta?
Out of my way, you barkin' haystack.
Dă-te din drumul meu. Sau am să te lovesc !
Nu mai sunt aici.
Se ascund în hambar.
Fii gata, căpitane. Ochiţi,
prima rafală.
A doua rafală.
Uite, au luat-o pe acolo.
Vino în maşină. Le vom tăia calea.
Trebuie să fie pe aici.
- Mă gândeam. - Acum, Horace.
Dacă au luat-o pe lacul îngheţat...
ca să nu lase urme ?
Horace, idiotule!
Câinii nu sunt deştepţi.
Este liber, Perdy.
- Liber. - I-am păcălit! Nu-i aşa, tată?
Nici nu ne-au văzut, Patch!
Sst, copii. Copii, sst.
Îmi alunecă picioarele.
Aş vrea să putem merge pe zăpadă.
Nu, fiule, nu putem lăsa urme.
Aveţi vreo veste?
Nici măcar o urmă.
Şi am verificat totul chiar drumurile de ţară.
- Îngheţăm de frig. Renunţăm. - O, nu, nu faceţi asta!
O să-i găsim chiar dacă îi căutăm până la Crăciunul viitor.
Acum plecaţi! Fi-ţi atenţi cum conduceţi!
Vreţi să daţi de poliţie?
93,
94, 95, 96,
97,
98...
O, Lucky!
Hai, Lucky. Nu putem renunţa.
Sunt obosit şi mi-e foame şi coada mi-a îngheţat...
şi nasul şi urechile.
Şi degetele mi-au îngheţat.
Pongo!
Pongo! Pongo!
Ne pierdusem speranţa. Avem adăpost pentru voi...
în hambarul de peste drum.
Slavă Domnului.
Perdy! Perdy!
Pe aici, Perdy.
- La hambarul de peste drum. - Haideţi, copii.
Nu este departe. Pe aici.
Urmaţi-l pe câinele coli.
Priveşte, Queenie.
- Ai văzut atâţia pui? - Nu sunt adorabili!
- Ba da. - Sărăcuţii.
Sunt epuizaţi şi îngheţaţi!
- Sunt toţi, Pongo ? - Da dragă. Toţi 99.
Faimoasa familie Pongo. Ne făceam griji pentru voi.
Am încercat să vă contactez. Am crezut că aţi fost capturaţi.
Cum aţi reuşit să ajungeţi?
- Pe o astfel de vreme. - Şi cu ăştia mici.
Mamă, mi-e foame. Mi-e foame.
- Şi mie. - Mamă, ne este foame.
- La toţi ne este foame. - Îmi pare rău, copii.
Vreţi lapte cald ? E proaspăt.
- Unde este? - Unde e laptele?
Veniţi. E în casă.
Pe aici, copii. Pe aici.
Nu vă îngrămădiţi. Aşteptaţi-vă rândul.
Rolly, aşteaptă-ţi rândul.
Nu vă îngrijoraţi, copii. Avem destul.
Drăgălaşii de ei.
Pongo, câteva bucăţi, pentru tine...
- pentru tine şi doamna. - Mulţumesc.
Nu este prea mult dar veţi rezista până la Dinsford.
Ha? Dinsford?
Este un labrador acolo.
- Stăpânul lui este un comerciant. - Îmi pare rău.
Nu face nimic.
Odihneşte-te şi fii fără griji. O să stau eu de veghe.
Nu ştiu ce am fi făcut dacă nu v-am fi...
- Ne bucurăm că v-am fost de ajutor. - Ne pare rău că nu putem face mai mult.
Oricine s-ar gândi să-i rănească pe aceşti micuţi...
- Sst! Duchess! - Sunt atât de drăgălaşi.
Aş vrea să rămână cu noi pentru totdeauna.
Princess, sst. Linişte.
Lăsaţi-i să doarmă.
Sunt epuizaţi şi mai au un drum atât de lung.
Grăbiţi-vă copii. Grăbiţi-vă!
Ce avem aici?
Credeau că o pot păcăli pe Cruella.
Jasper! Horace!
Urmele lor se îndreaptă spre oraş.
Ptiu! Ei sunt.
Luaţi-o pe drumul de ţară din sud. Eu o iau pe drumul principal.
Ne vedem în Dinsford!
Pongo, am o cursă pentru voi, spre casă.
Pentru noi ? Perdy, ai auzit ?
- Pentru toţi? - Nu vom mai fi nevoiţi să mergem?
Dacă vom reuşi. Să ne grăbim.
Avem o cursă spre casă! Haideţi, copii.
Vedeţi acea camionetă ?
Merge la Londra imediat după ce repară motorul.
Şi aveţi loc toţi.
Pongo, uite-o pe Cruella.
Da...
şi Jasper şi Horace..
- Cum ajungem la camionetă ? - Nu ştiu, Perdy.
- Dar trebuie să reuşim. - Mamă, tată,
- Patch m-a împins în cenuşă. - Lucky m-a împins primul.
- Ba nu. Ba nu. - Ba da. Ba da.
Ba nu!
- Copii, nu vă certaţi. - Ia te uită...
Perdy, am o idee.
Pongo,
- Ce naiba... - Priviţi, sunt un labrador!
Murdăriţi-vă cu cenuşă. Vom fi labradori.
Ce idee !
Hai, copii ! Murdăriţi-vă.
Vrei să ne murdărim ?
Ai auzit, Freckles ? Tata vrea să ne murdărim.
- Mamă, avem voie ? - Faceţi ce spune tatăl vostru.
- Ce amuzant. - Întotdeauna am vrut să mă murdăresc.
Aşa. Cu cât mai negri cu atât mai bine.
- Sunt gata. - Şi eu.
- Cum este, tată ? - Aşteaptă, destul. Nu prea mulţi.
Rolly, aşteaptă. Eşti făcut numai pe jumătate.
Staţi lângă mine.
O să o păcălim pe nebuna aia.
Pongo...
Mi-e aşa de frică.
Jasper, crezi că s-au deghizat?
Horace, exact asta au făcut.
Toţi câinii se vopsesc în negru!
Idiotule!
Până aici totul a mers bine.
Hai, Perdy. Du-te să te murdăreşti.
Eu plec cu următorul tur.
Jasper! Horace!
- Ei bine? - Doamnă, fi-ţi rezonabilă.
Am îngheţat.
I-am căutat toată noaptea şi toată ziua, fără să mâncăm nimic.
Sunt pe undeva prin sat şi trebuie să-i găsim.
Şi acum, duceţi-vă!
Crezi că ne-au văzut?
Nu, dar nu mai avem timp.
Mai încearcă o dată.
Repede, Perdy. Camionul trebuie să plece.
Grăbeşte-te
Eu îi iau pe restul.
Asta trebuie să facem. Te va duce până la Londra.
Doamnă, urcaţi.
Hei, Jasper.
Hai, Horace.
Repede, copii!
Hai, copii. Fugiţi înainte.
- Ea este cu ochii pe noi, tată. - Mergeţi mai departe.
Nu se poate!
E imposibil!
Fugiţi!
Uite-i...în camion.
După ei! După ei!
Pongo ! Uite-o...Cruella.
Hei, doamnă,
ce naiba încerci să faci?
Şoferiţă nebună!
- Pongo, priveşte! - Jasper!
Asta este.
Am să-l împing în noroi.
Perdy, fii atentă!
- Jasper! - Horace!
Idioţilor!
Proştilor!
Imbecililor!
- Taci din gură!
Îi vezi ochii blânzi
Privindu-te de sub stânci
Cruella de Vil
Cruella de...
Roger, este marele tău hit.
Ne-a adus o groază de bani..
Da, ştiu.
Tot nu-mi vine să cred că...
Pongo şi Perdy au fugit.
Uitaţi ceva să vă mai înveselească de Crăciun,
Dacă mai are cine ne înveseli.
O, mititeii de ei.
Câteodată târziu noapte îi mai aud lătrând,
dar totul se dovedeşte a fi un vis.
Roger, ce naib....
Sunt labradori.
Nu, nu. Sunt plini de cenuşă.
Uite-l pe Lucky!
Pongo, băiete, tu eşti?
O, Pongo, Pongo! Ho-ho, e Pongo!
Şi draga mea Perdy.
Şi Patch, şi Rolly,
şi Penny, şi Freckles.
Sunt toţi aici, dragii de ei.
- Este un miracol! - ce Crăciun minunat!
Şi priviţi... mai sunt!
- Priveşte Anita, căţei peste tot. - Cred că sunt 100!
1, 2, 3, 4...sunt şapte.
2, 4, 6, şi încă trei sunt nouă, şi plus încă doi unusprezece.
- 36 aici. - 36 plus 11 fac 47!
- Optsprezece, Roger. - Înseamnă 65!
10, 11, 12, 13!
- Aşteaptă...încă şase. - Sunt 84.
Şi încă cincisprezece plus doi... 101!
101? De unde au venit?
O, Pongo, şiretule!
- Ce facem cu ei ? - Îi păstrăm.
- În această căsuţă? - Vom cumpăra una mare, la ţară.
Vom avea o plantaţie... una dalmaţiană.
Roger, asta da inspiraţie.
Va fi senzaţional!
Vom avea o plantaţie dalmaţiană.
O plantaţie dalmaţiană, am spus.
Vom avea o plantaţie dalmaţiană.
- Unde pot creşte liniştiţi. - Mi-e foame.
Şi toţi vor iubi plantaţia noastra
Plantaţia dalmaţiană
Sfârşit