Mama!
Mama ta nu mai poate fi cu tine.
Vino.
- Prietene Bufniţă. - Mă scuzaţi, domnule.
Sper că nu deranjez, dar...
ei bine, a trebuit să vin.
Sărăcuţul de el.
E prea tânăr să rămână fără mamă.
Dacă pot să ajut cu ceva...
Aşteaptă.
Mă pot folosi de ajutorul tău.
Găseşte-mi o căprioară bună să-l crească pe Bambi.
Da. Desigur, da.
Se găseşte foarte greu de mâncare.
Căprioarele abia găsesc suficient pentru ele.
Poate aţi putea...
Eu? Ştii foarte bine, că un prinţ are grijă de turma lui.
Căprioarele au grijă de pui.
Dar sunteţi tatăl lui, şi luând în considerare circumstanţele...
- Doar până la primăvară. - Excelent.
Până la urmă, cine îl poate îngriji pe micul prinţ
mai bine decât însuşi marele prinţ?
ś Sub zăpadă, sub izvoarele îngheţate
ś Există viaţă
ś Trebuie să ştii
ś Când natura doarme, ea visează
ś Există viaţă
ś Cu cât e mai rece iarna, cu atât e mai caldă primăvara
ś Cu cât e tristeţea mai mare, cu atât mai mult ne cântă inimile
ś Şi chiar de nu poţi să o vezi
ś În tot
ś Există viaţă
ś După ploaie, va reapărea soarele
ś Există viaţă
ś După suferinţă, bucuria va dăinui
ś Există viaţă
ś Pentru că întunericul ne învaţă să vedem
ś Şi tăcerea ne învaţă să cântăm
ś Şi toate visele ne aşteaptă cu răbdare
ś Există viaţă
ś Există viaţă ś
Bună dimineaţa.
Bambi, un prinţ se trezeşte înaintea pădurii.
Dacă mai întârzii, nu-mi rămâne decât să...
Ce-a fost aia?
Ce-a fost ce?
Cred că a fost stomacul meu.
Trebuie să mănânci.
Cred că ar trebui să-ţi găsesc ceva de mâncare.
Poftim.
Nu, mulţumesc.
- Ai mai mâncat asta vreodată? - Păi, nu.
Atunci cum ştii că nu-ţi place dacă nu ai mai încercat niciodată?
Haide. Trebuie să vedem ce fac căprioarele în Pădurea din Sud.
Un prinţ nu zice uu-huu.
- Nu? - Categoric nu.
Un prinţ întotdeauna se controlează.
Dă dovadă de demnitate. Mergi cu mândrie.
Sunt bine.
E rece.
Unu, doi...
Nu ar fi mai bine dacă ne-am apropia mai mult?
De la distanţă se văd mai bine pericolele.
Dar face şi mai dificilă joaca cu ei.
Joaca face parte din călirea unui tânăr căprior.
- Nu mai spune? - Aşa zice mama.
Îmi amintesc odată, eram cu mama pe pajişte.
Şi a venit un cerb tânăr să se joace cu noi...
E mai bine să laşi trecutul în trecut.
Un prinţ nu priveşte înapoi, doar înainte.
Da, domnule.
Acum, vino. Încă mai avem mult de mers, azi.
Să nu rămâi în urmă.
Bocănilă!
- Ce bine-mi pare să te văd. - Ce se întâmplă?
Mă urmăresc de dimineaţă.
- Cine? - Frăţiorule.
Ele.
Bună, Prinţişorule.
- Bună. - L-ai văzut cumva pe Bocănilă?
Cred că e acolo. Uite.
Atunci, noi plecăm.
Te-am prins.
Mama a zis să ne duci să vedem hârciogul.
Trebuie să o asculţi.
Ea nu e şefa mea.
Dacă nu vreau, mama nu are cum să mă forţeze.
- Sărut-mâna, mama. - Ce ţi-a spus tatăl tău?
- Despre ce? - Despre cum să te joci cu surorile tale.
Ah, despre asta.
O familie care se joacă împreună...
e unită...
chiar dacă trebuie să te joci şi cu surorile tale năroade.
Vin. Trebuie să plec.
Dar nu poţi să pleci. Nu mă poţi lăsa cu fetele.
Hai, Bocănilă. Du-ne să vedem hârciogul.
De ce nu mergi cu prietenii tăi să vezi hârciogul?
Dar vreau să stau cu tine.
Eu trebuie să verific Pajiştea din Sud şi e foarte departe.
Du-te să vezi hârciogul. Ne întâlnim acolo mai târziu.
Pe mai târziu.
Bocănilă, aşteaptă-mă.
Stai lângă mine.
Linişte.
Stau lângă cine ajunge prima.
Ura. Va sta lângă mine.
Îmi pare bine că te-a lăsat tatăl tău să vii.
Mă înţelege.
El e prietenul meu cel mai bun.
Trezeşte-te, Floare.
Haide, Floare. O să pierzi hârciogul.
Sper ca hârciogul să-şi vadă umbra
ca să mă întorc înapoi la hibernat.
Atenţie toată lumea.
Adunaţi-vă în jur.
O să începem în câteva momente.
E destul loc.
Domniţă, puteţi face puţin loc?
Foarte drăguţă.
Prinţişorul. Este o ocazie specială.
Ne-am hotărât să stăm toate lângă tine.
Bun venit.
Ne adunăm în fiecare an
să vedem cum iese hârciogul din hibernarea de iarnă,
dacă îşi vede umbra...
înseamnă că iarna continuă.
Dar dacă nu o vede...
Înseamnă că vine primăvara.
Acum, fără să mai tragem de timp...
hârciogul.
Unde e hârciogul?
Care e problema?
Mi-e frică să ies. O să-mi văd umbra.
Asta e ideea, nu?
Nu-mi pasă.
Trebuie să trecem prin asta în fiecare an?
Bună, Bambi.
Salut, Felina.
- Aproape că nu te-am recunoscut. - Serios?
Probabil din cauza petelor care aproape au dispărut.
Şi îmi apar coarnele. Le vezi?
Nu văd nimic.
Chiar nu se văd.
Hârciogul.
De ce eu? Ăsta e ultimul an.
Nu mă mai ţin nervii.
- Îi văd umbra. - Continuă iarna.
Hibernez mai mult!
Nu vreau umbră.
Mă rog să nu văd o umbră.
Nu-mi văd umbra.
A venit primăvara.
ś Să cântăm un cântecel vesel de primăvară
ś Să cântăm împreună ś
Cântecul ăla.
Nu o să-mi mai fie frică niciodată.
L-am speriat de i-a fugit şi umbra.
Aţi văzut ce faţă...
Unde plecaţi toţi? A luat foc pădurea?
Cine eşti?
Mă numesc Ronno, iar ei sunt băieţii mei - Junghi şi Ghiont.
Vă urez o zi bună la toţi trei.
În locul vostru, eu nu aş lua-o în partea aia.
Acolo am văzut un om.
Ai văzut un om?
Eram pe pajişte.
Dintr-o dată am auzit o voce care mă ademenea.
''Sunt aici, sunt aici."
Omul avea un băţ care îi făcea vocea să sune ca a noastră.
Dar eu nu m-am lăsat păcălit,
aşa că m-am furişat aproape de el
tiptil-tiptil.
Apoi l-am doborât cu coarnele mele credincioase.
E o poveste şi jumătate.
Crezi?
E de necrezut.
Da. De necrezut.
Mă faceţi mincinos?
Vrei să ne certăm?
Dă-i bătaie, Bambi.
Bambi? Nu e un nume de fată?
Haide. Să mergem.
Doar o mică competiţie, ca între prieteni.
Ronno.
- Vin, mama. - Ar fi bine să pleci.
Doar mă jucam cu el.
Nu-i aşa, Bambi?
- Ronno. - Vin!
Mamă, de câte ori vrei să-ţi spun?
Nu mă deranja când încerc să-mi fac noi prieteni.
Îmi cer scuze, dragă.
Băieţoiul mamii.
De ce nu fugi repede la mama? Mămosule.
Bocănilă.
Vin, mama.
Trebuie să plec. Ne vedem, Bambi.
la zi, ce a văzut hârciogul?
Pa, Bambi.
- Vrei să te ducem acasă? - Vine tata să mă ia.
Mi-a părut bine să te văd.
Mama?
Mi-e atât de dor de tine.
Linişteşte-te.
Totul va fi bine. O să vezi.
De ce a trebuit să pleci?
Totul în pădure are anotimpul său.
Unde pică ceva, creşte altceva.
Poate că nu exact ce a fost înainte,
dar ceva nou şi frumos.
Dar mă simt atât de singur.
Eu sunt mereu cu tine.
Chiar şi când nu mă vezi, eu sunt aici.
Sunt aici.
Alo.
Alo?
Sunt aici.
Mama?
Eu sunt.
Sunt aici.
Alo.
Sunt aici.
Aşteaptă. Vin.
Alo?
Alo.
Sunt aici.
Eu sunt.
- Mamă? - Sunt aici.
Alo.
Sunt aici.
Fugi, Bambi.
Du-te. Acum.
Dar a fost mama. l-am auzit vocea.
- E un truc al oamenilor. - Îmi pare rău.
Dacă nu ajungeam la timp? Puteai să...
Când îţi spun fugi, să fugi. Să nu mai încremeneşti niciodată aşa.
Îmi pare rău.
Să mergem acasă.
Mama nu se mai întoarce acasă, nu?
Nu.
Prietene Bufniţă.
Iarna e pe sfârşite.
Acum nu mai e greu să găseşti o casă pentru Bambi.
Frăţiorule.
Dispare de fiecare dată când ne întoarcem cu spatele.
Căutaţi peste tot. Nu lăsaţi nici o piatră neîntoarsă.
De ce ne ascundem de surorile tale?
- Sunt simpatice. - Tu nu locuieşti cu ele.
Înapoi.
Ai grijă.
Haide. Împinge mai tare.
Şi azi unde mergem?
Tu vei sta lângă adăpost, unde eşti în siguranţă.
Dar sunt pregătit pentru pericole, pentru aventuri, pentru...
Adăpost.
Da, ce idee bună!
O să păzesc adăpostul.
- De ce eşti supărat? - Nu sunt.
Haide. Poţi să-i spui celui mai bun prieten al tău.
Tata nu mă mai ia cu el.
Nu cred că sunt cum ar trebui să fie fiul unui prinţ.
- Dacă aş putea să îi arăt. - Ce să îi arăţi?
Că sunt curajos ca el.
Dacă doar asta te doare, e uşor să fii curajos.
- Te învăţ eu. - Poţi?
Sigur. Ia uite.
Cred că are un ghem de păr.
Nu, fac pe curajosul, prostuţule.
Trebuie să fii mai de speriat decât ce te sperie. Vezi?
Arăţi ca o veveriţă.
Uită-te la mine.
Tocmai ţi-ai găsit puterea interioară.
Of, nu mai spune.
Acum, stai foarte drept.
Scoate pieptul în faţă.
la cea mai adâncă inspiraţie din viaţa ta.
Acum expiră cu un mare mrrr.
Ai nevoie de mult antrenament.
Haide. Fă ce fac eu. Sunt un leu de munte.
Sunt un urs.
Sunt o broască ţestoasă.
Ce? Broaştele ţestoase sunt foarte fioroase.
Haide. Poţi să o faci.
Haide, uită-te la mine.
Aşa. Haide, mai încearcă o dată.
A fost bine.
Haide.
Aşa.
Fii atent.
Vezi? Nu e greu deloc. Nu trebuie decât să scoţi un lung mrrr.
Porc spinos!
Plecaţi şi să nu vă mai întoarceţi, huligani infractori!
Cu labele voastre murdare. Nu puteaţi să aduceţi ceva drăguţ?
Putem înota până pe partea cealaltă.
Să mergem înainte să te vadă.
Nu. Asta e.
Îi arăt lui tata cât sunt de curajos.
Grăbeşte-te.
Nu-ţi face griji. Mă ocup eu de tatăl tău.
Şi nu uita ce te-am învăţat.
O să trec peste acest buştean.
Pleacă de pe moşia mea, veveriţă cicălitoare.
Nu sunt veveriţă. Eu sunt tânărul Prinţ.
Unde te duci, Prinţulică?
Nu pe aici. Mai încearcă.
Ajutor.
E o chestie, şi are ochii aşa,
şi ghearele ca...
Şi merge aşa.
Şi, trebuie să-l vezi.
Haide.
Mai încearcă.
Nu înţelegi. Trebuie să trec dincolo.
Ocoleşte. Pe vremea mea, nu hoinăream
nepoftiţi pe proprietatea cuiva.
Noi ocoleam.
Uneori ne lua, zile, săptămâni întregi prin ploaie,
pentru că aveam ceva mic care se numeşte respect.
Ai reuşit.
Da, mai vedem noi.
În spate. Fii atent.
Din nou.
Mai vino odată.
Grăbeşte-te. E aici.
Am greşit drumul. Nu e nimic aici.
- Ce-a fost asta? - N-am auzit nimic. Probabil o pasăre.
Asta a fost. O pasăre.
O, nu.
Să te înveţi minte.
Să te gândeşti bine
înainte să mai treci pe aici. Data viitoare să-ţi vezi de treaba ta.
Asta e problema cu copiii în ziua de azi. Nu au nici un pic de respect.
La ce te uiţi, ren uriaş?
Eşti bine?
Cum arată?
Nu o să te mint. Nu arată bine.
Nu am nici o şansă. Sunt un laş.
Eşti curajos.
Nu a mai ajuns nimeni aşa departe.
Asta e mişto la mine. Nu simt durere.
Să-ţi arăt.
Vezi? Nimic.
Ce-a fost asta?
Probabil că a căzut vreun animal prost într-o cursă. În orice caz...
Nu am terminat de vorbit despre mine.
- Mai e unul. - Ce s-a întâmplat?
Bambi a fost atacat de un porc spinos.
- Un porc spinos? Unde? - Stai nemişcat.
- Nu a fost nimic. - Eşti rănit?
- Nu te mai mişca. - Sunt bine. Serios. E doar...
L-am scos.
Am ştiut eu că recunosc ţipătul. Mă mir că te mai mişti.
Nu a fost decât un porc spinos.
Vorbeam de cum ai înţepenit pe pajişte,
şi în faţa tatălui tău.
Nu te simţi prost.
Dacă nu ar exista laşi, nu am şti să-i deosebim de cei curajoşi.
Nu sunt laş.
Da, sigur. Haide. Să mergem.
- Stau aici. - Haide.
- Termină. - Las-o în pace.
Ai spus ceva, Bambi?
Nu. Păi...
Am vrut să zic, da.
Las-o în pace. Te rog?
Arată-i tu!
Ia uite. Iepuraşul şi cu micul sconcs.
Se joacă prinţişorul cu iepuraşul şi micul sconcs?
Fugi.
În partea cealaltă.
Întoarce-te.
Am reuşit.
Care e problema?
Ţi-e frică?
Uite cum tremură.
Cine e copil acum, plângăciosule?
Bună.
Ţi-am spus să stai lângă adăpost.
Când îţi dau un ordin, mă aştept să...
Cum ai...
Ai sărit?
Da, domnule.
Nu am făcut o aşa săritură decât după ce mi-au ieşit coarnele.
Ar trebui să mergem...
acasă.
Nu mi-a mai spus niciodată ceva atât de drăguţ.
Presupun că a văzut cât eşti de curajos.
Ce săritură! Parcă ai zburat.
Ce mare scofală? Oricine poate să facă săritura asta.
Haide. Ieri ai sărit mai mult de atât.
Nu ştiu.
Nu ţi-e frică, nu?
Ţi-e prea frică Nu poţi să sari
- Ai reuşit. - Să o mai facem o dată.
Şi de data asta mut-o mai departe.
Haide, ştii că poţi.
Stai să vadă tatăl tău asta.
- Bună dimineaţa, domnule. - Bună dimineaţa, Bufniţă.
Voiam doar să te anunţ că am început zborurile de căutare.
Fără supărare...
chestia cu zborul e că sunt bufniţă.
Am cunoscut deja câteva căprioare care ar putea fi mame minunate.
- Mai departe. - Asta dacă nu cumva te-ai răzgândit?
Nu, nici vorbă.
Fii atent.
- Am reuşit? - Da, ai reuşit.
- Exact, ce vrei să faci? - Îmi exersez săriturile.
Vezi?
Văd.
Nu înţeleg. Ieri chiar i-a plăcut.
Oricum, el ce face?
Nu ştiu, dar pare foarte preocupat.
De ce nu-l întrebi?
Pare ocupat. Mai bine nu.
Părinţilor le place când le pui întrebări,
cât mai multe întrebări.
- Chiar? - Du-te. Stau în spatele tău.
- Ce faci? - Observ.
- Ce este observarea? - Păi, e...
E greu de explicat.
Trebuie să priveşti, să asculţi şi să miroşi, toate în acelaşi timp.
Pot să fac asta.
Să privesc, să ascult, să miros.
Încearcă să simţi pădurea în jurul tău.
Nu simt nimic.
- Căprioare care se joacă pe pajişte. - De unde ştii?
O simt în copite.
În caz de pericol, ştiu să lovească cu picioarele şi eu fug în ajutorul lor.
- Dar nu ţi-ar fi frică? - Poate, dar tot m-aş duce la ele.
Un prinţ poate simţi frică, dar frica nu trebuie să-l împiedice să acţioneze.
Le ştii pe toate.
Nu pe toate.
Pădurea aşteaptă.
Vii?
Sigur.
Frate mai mare.
Pentru numele lui Dumnezeu.
Simte pădurea.
Am simţit-o.
ś De ce iarna te face mereu să aştepţi
ś Pentru o rază de soare?
ś Un mic semn şi un pic de credinţă
ś E suficient să ştii
ś Când nopţile reci şi lungi
ś Vor deveni o amintire în faţa zorilor
ś Şi vom fi împreună
ś Lăsând în urmă grijile
ś La primul semn de primăvară
ś Căldura soarelui va pătrunde în tot
ś Şi niciodată nu e prea devreme
ś La primul semn al primăverii
ś Aerul se încălzeşte în fiecare zi
ś Când începe dezgheţul
ś Şi pune semn la pagina asta
ś Frunzele sunt iarăşi verzi
ś Şi norii grei ś
Aud.
ś Se risipesc în faţa ochilor tăi
ś Şi vom fi împreună
ś La primul semn al primăverii ś
Când o să-mi crească coarnele?
Dacă semeni cu mine, nu mai e mult până atunci.
Chiar?
Nu putem afla decât într-un singur fel.
E timpul să mergi la culcare.
Dar nu pot să dorm. Nu mi-e somn.
Încearcă.
O să încerc.
A fost nostim când alergai greierele,
apoi a mai venit unul, şi încă unul.
Acum, culcă-te.
Floare doarme toată iarna.
De ce dormim?
Trebuie să ne odihnim cu toţii.
Unii în timpul nopţii, alţii ziua.
Iar unii deloc.
Mama se odihneşte acum, nu?
Am uitat.
Un prinţ lasă trecutul în trecut.
Ai pus destule întrebări pe ziua de azi.
Acum, te rog, culcă-te.
Noapte bună.
Haide, somnorilă.
Aminteşte-mi să nu te mai las să mănânci muguri înainte de culcare.
Stai. Ceva e în neregulă.
Ce?
Cuib de viespi, în dreptul coarnelor.
Foarte bine.
- Stai. Acum văd probleme. - Unde?
Un cerb rival, drept în faţă.
E micuţ. Nu ar trebui să fie vreo problemă.
Pot să dau de furcă cuiva.
- Tu, nu! - Da, eu.
Ai dat de belea.
Te-am prins.
Acum cine a prins pe cine?
- Acolo eraţi. - Salut, Prietene Bufniţă.
Salut.
Vreau să vorbim.
Te-am căutat peste tot. Am crezut că eşti aproape de pajişte.
Mă tem că mi-a fost abătută atenţia.
Aşa deci. Nu face nimic. De obicei găsesc ce caut.
Că tot veni vorba, vreau să întâlneşti pe cineva.
- Mena. - Mare Prinţ.
Du-te la adăpost.
Am auzit atâtea despre tine. Am copilărit cu mama ta.
- Serios? - Du-te la adăpost.
Dar vreau să aud despre mama.
O să avem destul timp pentru asta când te vei stabili în noua ta casă.
Mă trimiţi departe?
Stai să-ţi explic.
Dar am făcut tot ce mi-ai spus.
- Am auzit până şi cu copitele. - Un prinţ nu...
- Doar de asta îţi pasă, nu de mine. - Nu-mi vorbi aşa.
Îmi doresc ca mama să fi fost aici în locul tău.
Am cam dat-o în bară.
Nu. Este vina mea.
Bambi are nevoie de o mamă.
Un prinţ nu ar trebui să crească un copil.
O să-mi fie tare dor de voi.
Nu-ţi face griji. O să ne mai vedem.
O să te vizităm, dacă nu e prea departe.
Dar mama a spus că e departe.
Şi dacă ţi se face frică, să fii mai furios decât ceea ce te înspăimântă.
E vremea să plecăm.
Nu o să vă uit niciodată.
Desigur că nu. Nu-i poţi uita pe cei mai buni prieteni.
Ca să fii prinţ, trebuie să te sacrifici.
Trebuie să-ţi ignori sentimentele
şi să faci ce e mai bine pentru ceilalţi.
Mă înţelegi?
O să te vizitez curând.
Să fii bun cu Mena.
Şi nu uita niciodată
că eşti Prinţ.
Salut, Prinţesă.
Doar nu plecai fără să-ţi iei la revedere?
Şi eu care credeam că suntem prieteni.
Îmi pare rău pentru tine. Din inimă.
E greu să ai un tată căruia îi este aşa ruşine cu tine că te alungă.
Eşti în regulă?
Plecaţi de aici amândoi. Imediat.
Mami!
Bambi, fugi!
Fugi, Bambi!
Mai repede. Nu te uita înapoi. Nu te opri.
Unde e Bambi?
Uite. E Bambi.
Trebuie să-l ajutăm. Fă o faţă curajoasă.
- Asta? - Mai curajoasă.
Asta?
Fă cea mai curajoasă faţă pe care ai făcut-o în viaţa ta.
Asta?
Asta e!
Ia uite cine e. Cred că nu ţi-ai învăţat lecţia.
Am învăţat destule.
Ridică-te.
Un prinţ nu...
Tată.
Sunt aici.
Ploua şi tuna.
Nu arăta bine situaţia prinţişorului.
Erau mii de câini,
dar lui Bambi nu i-a fost deloc frică.
Se apropiau din ce în ce mai mult.
Nu mai era cale de scăpare.
Apoi un câine înalt cât un copac a urlat din spate,
dar Bambi a fost mai rapid.
- A sărit... - Sus în aer.
- Şi apoi s-a prăbuşit... - A picat!
Chiar pe capul namilei de câine.
Linişte. Eu spun povestea. Dar partea cea mai bună a fost...
Partea cea mai bună a fost când Bocănilă
l-a ajutat pe Floare să facă o faţă bravă.
Şi a băgat frica în toţi câinii.
Asta a fost povestea.
Salve pentru Bocănilă.
- Uite cine e aici. - Tânărul Prinţ.
Sunt surori de treabă.
Păcat că sunt fete.
Ia uite!
Se pare că în sfârşit îţi cresc corniţele.
Serios? Nu am observat.
Bocănilă ne-a spus o poveste incredibilă.
Una cu mii de câini.
Mii?
Ce să spun? M-am născut să spun poveşti.
Pun pariu că păreau mii de câini.
Cu mustrări de conştiinţă.
Ce înseamnă mustrări de conştiinţă?
Păi... Îţi spun când te faci mare.
Ca să vezi! E chiar însuşi Prinţişorul.
Într-una din zilele astea o să ne întâlnim iarăşi, şi atunci...
Ia-o de pe mine! Mami!
Vezi? Ţi-am spus eu că ţestoasele sunt fioroase.
Trebuie să plec. Mă aşteaptă tata.
Pa, Bambi.
Bambi, nu mai are deloc timp pentru noi.
Da, nu e superb?
Tată, azi unde mergem?
Am ajuns deja.
Nici n-am ştiut că locul ăsta există.
Frumos, nu?
Aici...
Aici am întâlnit-o prima oară pe mama ta.
Serios?
Aveam vârsta ta.
Cum erai?
Eu? Stai să mă gândesc.
De fapt, eram exact ca tine.
ś Pentru că întunericul ne învaţă să vedem
ś Iar tăcerea ne învaţă să cântăm
ś Şi toate visele ne aşteaptă cu răbdare
ś Există viaţă
ś Există
ś Există viaţă ś
SubRip by XRAiN
ś Priveşte acel nor
ś Înalt cât un copac
ś Cel puţin aşa mi se pare mie
ś Ţie cum ţi se pare?
ś Tu ce vezi?
ś Dacă vedem lucrurile diferit?
ś Arată-mi
ś Cum pare lumea în ochii tăi
ś Spune-mi despre răsărit
ś Vreau să văd cum strălucesc stelele
ś Arată-mi
ś Cum pare lumea prin ochii tăi
ś Şi eu îţi pot arăta cum pare prin ochii mei
ś Să fi avut aripi
ś Ca să pot zbura
ś Ţi-aş spune totul despre ceruri
ś Tu mi-ai spune?
ś Dacă visele devin realitate
ś Ce visezi să faci?
ś Arată-mi
ś Cum pare lumea prin ochii tăi
ś Spune-mi despre răsărit
ś Vreau să văd cum strălucesc stelele
ś Arată-mi
ś Cum pare lumea prin ochii tăi
ś Şi eu îţi pot arăta cum pare prin ochii mei
ś Îţi pot arăta locuri secrete
ś Neştiute de nimeni
ś Ştiu că ai şi tu secrete
ś Nu fi timid
ś Haide, haide, haide
ś Vino şi arată-mi
ś Cum pare lumea prin ochii tăi
ś Spune-mi despre răsărit
ś Vreau să văd cum strălucesc stelele
ś Arată-mi
ś Cum pare lumea prin ochii tăi
ś Şi eu îţi pot arăta
ś Vreau să-ţi arăt cum pare prin ochii mei
ś Vino şi arată-mi
ś Da, da
ś Vino şi arată-mi
ś Da
ś Cu vindecarea unei inimi
ś Dealurile se înverzesc
ś Pământul e negru şi bogat
ś Şi izvorul curge cristalin
ś Iar trecutul se şterge
ś Cu topirea zăpezii
ś Sufletul tresare
ś Şi florile sălbatice îmbobocesc
ś Cu vindecarea unei inimi
ś Stele umplu cerul
ś Iubirea luminează întunericul
ś Cu vindecarea
ś Unei singure inimi
ś A unei singure inimi
ś Cu vindecarea unei inimi
ś Lumea întreagă se înnoieşte
ś Proaspătă ca o iertare
ś Dulce ca vorbele
ś Te iubesc
ś E atât de greu să spui
ś Am aşteptat
ś O nouă zi
ś Cu vindecarea unei inimi
ś Stelele umplu cerul
ś Iubirea luminează întunericul
ś Cu vindecarea unei singure inimi
ś Iubirea luminează întunericul
ś Cu vindecarea unei singure inimi
ś Iubirea luminează întunericul
ś Cu vindecarea
ś Unei singure inimi
ś Cu vindecarea unei inimi ś