Barbie şi Castelul de Diamant
Traducerea şi adaptarea : Bulina Mow
E aşa de rar să găsesc un prieten ca tine.
Cumva când eşti prin apropiere cerul e mereu albastru,
Felul în care vorbim.
Lucrurile pe care le zici.
Modul în care le faci pe toate bine.
Şi cum ştii.
Toate glumele mele.
Dar tu râzi oricum.
Dacă mi-aş dori ceva.
Ţi-aş lua zâmbetul pe care mi-l arăţi.
Oriunde te duci în această lume o să vin după tine.
Împreună visam acelaşi vis.
Pentru totdeauna sunt aici pentru tine, tu eşti aici pentru mine.
Două voci, un singur cântec.
Chiar îmi place asta, Theresa.
Şi pentru refren să încercăm Mi major pentru două măsuri şi Do major înapoi la Mi major
Da, drăguţ.
Să încercăm.
La la la la la la, La la la la la la
Nu mai vreau s-o văd niciodată.
Nu mai e prietena mea.
Hei Stacey !
Te-ai certat cu Courtney ?
Vrei să zici cu parvenită ?
Sunteţi cele mai bune prietene.
Voi două puteţi termină cu cearta asta ?
Ce mai contează dacă nu ne mai distrăm.
Se întoarce împotriva mea.
Prieteni neadevăraţi.
Prietenilor adevăraţi le pasă chiar dacă faci vreo greşeală.
Da cum să nu.
Eu cred că nu-i pasă.
Nu eşti singura persoană care crede asta.
Ştiu o poveste despre prieteni adevăraţi care credeau acelaşi lucru.
Desigur, ele locuiau într-o lume cu magie bună şi rea,
creaturi zburătoare şi castel de diamant.
Da ?
Într-o zi au avut o ceartă teribilă, ăsta le-a pus în pericol.
Ce s-a întâmplat ?
Ei bine, a început cu muzică.
Muzică ?
Ce vrei să zici ?
Le plăcea să cânte împreună, aşa cum facem Theresa şi eu.
Dacă mi-aş dori ceva, Ţi-aş lua zâmbetul pe care mi-l arăţi
Oriunde te duci în această lume o să vin după tine.
Împreună visam acelaşi vis.
Pentru totdeauna sunt aici pentru tine, tu eşti aici pentru mine.
Două voci, un singur cântec.
Şi oriunde eşti ştii că voi fi prin apropiere.
Şi când o să-mi strigi numele o să-l cunosc după sunet.
Dacă mi-aş dori ceva, Ţi-aş lua zâmbetul pe care mi-l arăţi.
Oriunde te duci în această lume o să vin după tine.
Împreună visam acelaşi vis.
Pentru totdeauna sunt aici pentru tine, tu eşti aici pentru mine.
Două voci, un singur cântec.
Chiar îmi place.
Şi mie.
Sună magic cumva.
La tine totul sună magic, Alexa.
Asta pentru că eu cred în magie şi dorinţe.
Şi vise care să devină realitate ?
Mereu vise care să devină realitate.
Bine, atunci e rândul tău să speli vasele.
Ce ?
Visul meu care să devină realitate.
Ştii Liana, eu cred în vrăjitoare.
Vrăjitoare malefice care vor să le alunge pe fetele cu vase în mâini.
Alexa, uite !
De ce ?
Vino aici.
Ai grijă la piatra aia, alunecă.
Acum uite.
Sunt frumoase.
Două inimi perfecte.
Sunt perfecte.
Aproape seamănă...
Magic ?
Precis.
Cred şi eu că seamănă magic.
Ce-ar fi dacă le-am face lanţuri ?
Lanţuri care au puterea de a îndeplini...
O dorinţă.
Exact.
Prietene bune azi. Mâine şi întotdeauna.
Ce este ?
Stomacul îmi ghiorţăie şi tot ce avem acasă e pâine cu dulceaţă.
Florile !
Nu îmi place asta Liana.
Crezi că se va termina curând ?
Poate dacă îţi doreşti ceva magic.
Liana e minunat.
Îmi place.
Dar al tău ?
Se potrivesc perfect.
Oh, Liana.
Ştiu.
Ei bine, să salvăm ce putem.
Asta e, toate florile pe care le avem.
Chiar dacă le vindem pe toate nu vor fi bani destui până la sezonul următor.
Desigur că va fi, trebuie să fie.
Acum, ce vrei pentru prânz ?
Se pare că avem pâine cu gem sau gem cu pâine.
Ştii ce mi-aş dori dacă aceste pietre ar fi cu adevărat magice ?
Mai mult, mai multă mâncare pe care o putem mânca.
O casă mai mare pe care să o putem explora.
Mai multe haine pe care le putem îmbrăca vreodată.
Nu am mai avea de ce să ne îngrijorăm niciodată.
Exceptând bolile pe care le putem avea.
Dragă n-aş putea purta aceste haine frumoase. E oribil.
Cum pot aceste prinţese să ne invite la cinci baluri în aceeaşi noapte.
Nu pot merge la toate odată.
Zi bună, doamnă.
Şi ţie domnişoară.
Arata... Înfometată.
Mă scuzaţi, doamnă.
Vă rog, pot împărţi aceasta cu dumneavoastră ?
Dar e mâncarea ta.
Nu-mi e chiar foame.
Luaţi-o.
Mulţumesc.
Te rog, ia una din comorile mele.
Nu aş putea.
Nu ai vrea să-i răneşti sentimentele.
Ei bine, poate asta ?
Ia-o atunci.
Un cadou drăguţ pentru o fată drăguţă.
Mulţumesc.
1, 2, 3.
Cred că cu aceştia va trebui să rezistăm până la anul.
Nu-i aşa, Liana ?
Liana ?
Acum chiar e magic.
Nu-i aşa ?
Ar trebui să i-o dăm înapoi acelei femei sărace, nu ştia ce are.
În afară de asta, noi avem pâine cu gem.
Şi gem cu pâine.
Şi o grădină ruinată.
Avem de muncit.
Sunt orbit în această cursă cu trăsura pe care ei o numesc viata.
Tot încercând să o facem până la următorul turn, arşiţa albă şi ţinând strâns.
Deci am pornit, luând curbă. Dar ştiu că nu sunt niciodată singur.
Mă gândesc la tine şi cum nu mă laşi niciodată să plec.
Mă simt conectată (conectată), protejată (protejată),
E ca şi cum stai cu mine tot timpul.
Mă auzi (mă auzi), eşti lângă mine (eşti lângă mine)
Şi toate celelalte or să fie în regulă.
Pentru că nimic nu poate rupe această, nimic nu poate rupe această,
Nimic nu poate rupe această legătură.
Conectat...
Pentru că nimic nu poate rupe această, nimic nu poate rupe această,
Nimic nu poate rupe această legătură.
Conectat...
Asta e ciudat.
Pentru că nimic nu poate rupe această, nimic nu poate rupe această,
Nimic nu poate rupe această legătură.
Conectat... conectat înăuntru.
Cântaţi din nou refrenul, vă rog, e minunat.
Desigur...
Şi tu ai o voce minunată.
Oh mulţumesc.
N-am mai cântat nimic de mult timp.
Chiar mi-a fost dor.
Eşti reală ?
Cum ai intrat în oglindă.
Nu sunt nimeni, nimeni întru totul. Pretindeţi că nu m-aţi văzut niciodată.
Aşteaptă nu pleca.
Da, stai te rog.
Două voci.
1, 2, 3.
Dacă mi-aş dori ceva.
Ţi-aş lua zâmbetul pe care mi-l dai.
Oriunde te duci în această lume o să vin după tine.
O să vin după tine.
Amândouă visam acelaşi vis. Acelaşi vis.
Trei voci un cântec.
Ea cânta. Melody ucenică.
Iubesc să cânt aşa de încet.
Nu rataţi Trio-ul nostru.
Am castelul nu mai pentru mine.
Trofeele astea sunt la picioarele mele.
Lumea va fi îngrozită numai din cauza mea.
Bravo stăpână.
Mă întrerupi din nou Slider.
E în viaţă, am auzit-o cântând undeva.
Vezi ?
Ucenica trăieşte ?
Credeai că nu o să o găsesc ?
Mereu optimismul.
Dar lumea e un loc mic şi întunecat.
Aşa cum îmi place.
Slider adu-mi-o.
Plăcerea e a mea, stăpână.
Amândouă visam acelaşi vis (acelaşi vis).
Mereu voi fi aici pentru tine, tu pentru mine. Trei voci un cântec.
Aşteaptă, te rog nu pleca.
Nu o să plec, este prea multă distracţie.
Eu sunt Liana, iar aceasta este Alexa.
Poţi să ne spui cum te cheamă ?
Este Melody.
Trebuie să ai o melodie favorită.
Poţi să ne înveţi ?
Te rog, ne place să cântăm cu tine.
N-ar trebui.
Învăţăm repede.
Ei bine, sună cam aşa.
Crede în tot ce poate fi. Un miracol apare, când visezi.
O să vezi, o să vezi că deţii cheia.
Crede în tot ce poate fi, un miracol apare. Când visezi.
Deci e în oglindă.
O să vezi că deţii cheia.
Trebuie să mă ascundeţi. Mă vede în oglindă.
Cine te vede în oglindă ?
Slider, trebuie să ne ascundem, trebuie să ne ascundem chiar acum.
În pivniţă, repede.
Liana !
Doar du-te, o să vin imediat.
Ieşi afară, ieşi afară de unde te-ai ascuns.
L-am băgat aici.
Ce fel de prieteni ai, te-au lăsat în urmă.
Nu, nu.
Nu, nu, nu, nu a mai rămas nimic.
Nimic.
Nu poate fi.
Asta e doar vina mea.
Aruncaţi-mă înainte să vină înapoi.
De ce ? Ce vrea de la tine ?
Este Lydia, stăpâna lui. Ea trebuie să ştie că am cheia.
Cheia, de la ce ?
Castelul de Diamant.
Un castel de diamant ?
Casa mea, un loc plin cu muzică.
De fiecare dată când cineva cântă un cântec,
Un diamant apare pe pereţii castelului.
Locuiam acolo cu Dori, Phadra şi Lydia. Trei Muze ale muzicii.
Ele aveau grijă de castelul de diamant.
Acolo am început să studiez că ucenică.
Erau toate prietene. Cântând diferite feluri de muzică.
Dar Lydia vroia să fie singură muză.
Ce să întâmplat ?
Dori şi Phadra credeau că muzica e pentru toată lumea.
Lydia era furioasă şi vroia Castelul de Diamant numai pentru ea.
A găsit o peşteră veche plină cu magie neagră
şi şi-a transformat fluierul într-un instrument plin cu magie neagră.
Cu noile sale puteri s-a întors să ia Castelul de Diamant.
Pentru a răspândi întunericul sau peste tot.
Muzele au ascuns castelul şi instrumente dându-mi mie,
cheia în caz că lor li se întâmplă ceva.
Muzele au vrut să o înduplece dar aceasta le-a transformat.
Alergam şi alergam dar Slider mă urmărea când am văzut singura mea şansă.
M-am ascuns, dar mi-a scăpat fluierul iar Slider l-a rupt,
făcându-mă prizonieră în oglindă.
Am fost aşa de speriată. Nu am spus nimic.
Până când v-am cunoscut pe voi două.
Şi acum uite, am ruinat totul.
Dar dacă tu ai cheia, ştii unde se afla Castelul de Diamant ?
Da, lângă cele şapte pietre, departe înspre Vest.
Poate fi oprită, Lydia ?
Mi-aş dori. Cred, dacă aş cânta la instrumente aş rupe vrăjile.
Nu, nu Liana, nu am mers mai departe de oraş.
Melody, ce se va întâmpla dacă Lydia distruge instrumentele ?
V-a câştiga, v-a avea totul.
Lumea noastră nu va mai fi nimic decât întuneric şi tristeţe.
Ca şi casa noastră.
Exact ca şi casa noastră.
Lydia şi Slider ne-a făcut asta.
Or să facă asta şi altor oameni.
Putem lăsa asta să se întâmple ?
Nu mă vei lăsa să spun "nu", nu-i aşa ?
Suntem trei acum, Melody.
Chiar ? Trei ?
Îmi place asta.
Dar despre acel servitor, se va întoarce ?
Nu dacă nu voi cânta.
Dar îmi place să cânt.
Am găsit-o, stăpână.
Unde e ? Nu am chef de jocuri, Slider.
Aici, aici, se ascunde în oglindă.
Am văzut-o, cântând în oglindă.
Chiar ?
Melody ?
Mătuşa Lydia ar vrea să-ţi vorbească.
Melody ?
Unde ai găsit asta ?
Cânta împreună cu alte două fete lângă un pod.
Una cu părul deschis, iar cealaltă cu părul închis.
Du-mă la ele.
Este mai presus de minunat.
Uite, Melody.
Am reuşit, Valea Florilor.
Miros trandafiri.
Liana.
Şarpe !
Cel mai drăguţ şarpe pe care l-am văzut.
Bine, bine, nu vroiam decât să te protejez.
Uită-te la tine, nu eşti tu cel mai drăguţ lucru ?
De unde vin ?
Nu e nimeni de câteva mile.
Trebuie să se fi pierdut.
Uite, sunt prieteni.
Nu-i putem lăsa aici, sunt înfometaţi.
Hei, hei, chiar mă gâdilă.
Ce crezi Melody ? S-o păstrăm, nu ?
Uită-te la ochii ei strălucitori.
Strălucitor, îmi place asta.
O să te numesc Sparkles.
Cum să-l numim pe acesta ?
Numele ei e Lilly, ca o floare frumoasă.
Îi putem păstra, putem ?
Cred că avem camere pentru încă doi.
Cred că voi sunteţi înfometaţi, nu-i aşa ?
Nici să nu pomeneşti de mâncare, stomacul meu ghiorţăie de mile.
Deci asta se auzea. Credeam că e în imaginaţia mea.
Are o foame de lup.
Ajunge !
Sau chiar mai mult.
Miroase a pui fript.
Sunt înfometată.
Duceţi-vă !
Nu aţi mâncat toată ziua.
Am vrea noi, dar nu avem niciun ban.
De aici vine mirosul.
Visez cumva ? Îmi curg balele.
Ia-ţi văzut cumva ?
Ei bine ?
Pe cine ?
Acei buni de nimic muzicieni.
Trebuiau să fie aici acum o oră.
Am spus să nu-i chem, mi-am spus să nu-i mai chem
pe amărâţii ăia niciodată, dar m-am ascultat cumva ? Nu...
Când vin ?
Acei nemernici...
Aşteptaţi că or să vină.
De fapt sunt aici... chiar sunt aici. Noi suntem acei nemernici.
Noii muzicieni.
Suntem ?
Suntem, suntem foarte buni.
Iar tot ce va costă sunt... O masă, adică două mese.
Şi două mese pentru căţei.
Cum să ştiu că sunteţi buni.
Vrem muzica.
Sunteţi angajaţi.
Piure de cartofi perfecţi şi buni...
Ce zici să o luăm pe aici ?
Haide.
Bună seara !
Hei !
Aici suntem, departe de casă, puţin înfometaţi şi puţin singuri.
Dar e în regulă da e în regulă.
Căci în această cameră, ar putea fi prieteni, ce nu pot vedea cum povestea se sfârşeşte.
Dar e în regulă da e în regulă.
Putem începe din nou, nu putem merge înapoi aşa că continuăm.
Mergem împreună stând puternice. Este un castel de diamant în mintea mea.
Şi într-o zi o să-l găsim, o să-l găsim, o să-l găsim, o să-l găsim.
Unele lucruri sunt de neajuns, sentimentele se pare că ne schimba norocul.
Şi este că într-o viaţă nouă, nu pot sta, nu pot sta, nu pot trece, nu pot trece.
Nu ştim unde vom merge, dar e în regulă, pentru că tocmai am reuşit,
aşa că continuăm, Fete care ne-au luat locul.
Nu e rău, pentru nişte fete.
Şi într-o zi o să-l găsim, un loc perfect,
Pentru că noi să fim. Şi aici e Melody eliberată.
Simt ceva, foarte fin.
Foarte încet, dar cred că... da l-am găsit
Oh, doar du-mă la ele acum.
Da stăpâna.
O să-l găsim, nu putem merge înapoi aşa că continuăm.
Stăm împreună stând puternice, este un castel de diamant în mintea mea.
Şi într-o zi curând o să-l găsim, o să-l găsim, o să-l găsim, o să-l găsim...
Într-o zi curând.
Mulţumim.
Şi pentru următorul număr...
Piure de cartofi !
O să luăm o mică pauză.
Poftă mare la piure !
Mulţumim !
Hei !
Asta e în loc de la revedere.
Îmi pare rău, aia îmi era menită mie.
Am simţit-o în locul tău.
Prea multe pentru noi ca asta să fie o reuniune fericită.
Hai, Alexa.
Nu, scuzele mele, aia era de domeniul trecutului.
Ian !
Miroase a piure de cartofi din nou.
Au scăpat. Incredibil, vreau să zic sunt fete.
Aşteaptă, povestea încă nu s-a terminat.
Cred că au lăsat-o intenţionat.
Deci tot ce trebuie să facem este să le-o returnăm.
Ce face o fată.
Este posibil.
Tot ce trebuie să facem e să le găsim.
Desigur.
Mă bucur să te văd şi eu, Bertha.
Caut două fete : una cu părul deschis, cealaltă cu părul închis.
Au trecut pe aici ?
Nu-mi amintesc.
Chiar ? Ai probleme cu memoria ?
Uitate la aceste feţe aşa de supărate.
Aşa frumos să le vezi.
Să mai încercăm odată. Unde sunt fetele ?
Au ieşit prin spate. În jos pe potecă.
Cred că glumeşti.
Nu.
Erau chiar drăguţi.
Prea drăguţi pentru binele lor.
Ce este Sparkle ?
Trebuie să ieşim de aici.
De ce ?
Ce e în neregulă ?
Slider !
Lydia !
Deci ştiţi cum mă cheamă.
Mă întreb cine putea să vă spună.
Lasă-le în pace.
Nu e prea mult pentru Slider văd.
Dă-mi oglindă.
Oglindă ! Acum !
Nu prea cred.
O nu vrei, ce ar trebui să fac ?
Nu !
Oglindă.
Niciodată.
Cum naiba...
Fugi, Alexa, fugi.
Slider, prinde-le !
Urcă-te !
Nu e prea târziu, nu ?
Nu chiar, du-te, du-te, du-te !
Fi atent !
E doar o mică şmecherie.
De unde aţi apărut ?
Ăsta e modul tău de a spune "mulţumesc" ?
Îmi pare rău. Mulţumesc.
Suntem aproape... Dar nu vrei, timpul e totul.
Batista ta !
Mulţumesc !
Jeremy ! Liana !
Fratele meu, Ian.
Prietena mea, Alexa.
E o onoare, domnişoară.
Sunteţi... gemeni.
Ce ?
Nu !
Chiar ?
Mama trebuia să ne spună.
Mă simt trădat.
La fel.
Şi eu.
Se cred drăguţi.
Frumoşi ! Nemaipomeniţi !
Au plecat ? E cineva rănit ?
Nu înţeleg, cum aţi scăpat de vraja fluierului Lydiei ?
Nu ştiu.
Eu am scăpat doar pentru că am dispărut, dar voi ? Nu înţeleg.
Pot întreba cum a intrat acolo ?
Erau doi, nu, nu, douăzeci de bărbaţi, soldaţi, învârtindu-şi săbiile peste tot,
M-am luptat cu ei dar în final fetele au scăpat.
Linişte, mă gândesc.
Asta e bine, continuaţi, gândiţi.
Trebuie să fie, da, pietre din castelul de diamant.
Iată-ne, marele rău.
Cunoşti acest loc, Melody ?
Este bine, foarte bine. Trebuie doar să facem un pod către cele şapte pietre.
Mă întreb... Ian, îţi aduci aminte de acele pietre pe lângă
care am trecut primăvara trecută ?
Da, îmi aduc aminte. Era ceva foarte magic cu ele.
Melody, cum arătă cele şapte pietre ?
Uite.
Uite, acelaşi loc.
Ştiu exact unde este.
Aşteaptă, semnul indica un pod.
Probabil, e acolo de ani de zile.
Dar am ajunge mai repede.
Nu, nu chiar, mergem bine.
Să o luăm pe acolo, Ian ?
Eu zic să mergem înainte, înainte băiete.
Sparkles ! Lily !
Ne întoarcem.
Putem merge înainte. Putem.
Dar nu o vom face.
Nu...
Aici, Sparkles, aici fetiţo.
Ceva e neînregulă.
Îi căutaţi pe aceştia ?
Lasă-i jos.
Eu decid dacă fac asta.
Cavaleria a venit.
Te cunosc. Şi pe tine. Nu-mi faceţi probleme, voi îmi aparţineţi.
Poveste veche.
Asta vă va schimba viitorul.
Trece la subiect.
Fără a se târgui.
Mulţumim pentru dans, o să le dai drumul domnilor acum.
Să-i eliberez ? O să mănânc ceva.
Aceşti băieţi ? O să-ţi provoace indigestie.
Nu-mi pasă. Am trebuie nerezolvate cu ei.
Vrei banii lor ?
Vreau viaţa lor. Ei vor să treacă podul meu.
Dar nu eşti niciun pod.
Desigur că e. Dacă îmi răspunzi la ghicitoare o să treci ca ceilalţi.
Spune-ne ghicitoarea, dacă răspundem corect le dai drumul,
dacă greşim ne ai şi pe noi la masă pentru cină.
S-a făcut.
Gata ?
Desigur.
Ce instrument îl poţi cânta dar nu-l poţi vedea sau atinge ?
E o cursă, nu este niciun instrument ca asta.
Răspunsul tău ?
Nu.
Melody, tu ce crezi ?
Nu ştiu, toate instrumentele pe care le-am cântat trebuie să le atingi sau să sufli.
Bine, mâinile sau gură.
Răspunsul este : Vocea ta. N-o poţi vedea sau atinge dar când cânţi toată lumea o aude.
Da... nu, nu, nu.
E real ?
Da
Asta e, credeam că o să ajungă cina.
Hei.
Fetelor. Aşteptaţi-ne.
Nu putem. Ne întâlnim la cele şapte pietre.
Ce e în neregulă cu acea pictură ? Totul.
Nu mai pot, Liana. Mergem de ore.
Eşti bine ?
Avem puţină apă ?
Nu mai e de o oră, cam la o oră după ce am terminat mâncarea.
Ştiu.
Alexa, văd ceva.
Şi nu e chiar departe.
Această casă, e minunată.
Mă întreb dacă cineva locuieşte aici.
Sper să fie cineva de viţă bună care să ne dea nişte apă şi mâncare.
Aţi venit ultimele.
Bun venit, bun venit domnişoarelor.
Sparkles, nu !
Cu ce să vă servim ?
Ne puteţi da nişte pâine cu apă ?
Vă rog, astea sunt toate ale voastre.
Grădina, casa, totul.
Ale noastre ?
Legenda spune că doi prieteni buni vor veni să stea pentru un timp.
De ani aşteptăm ca cei de drept să apară.
Cred că greşiţi persoana.
Nu, e aşa cum legenda ne-a prezis.
Nu pot să cred.
Ce crezi, Melody ?
Ştiţi... muzele cântau cântece despre legende şi destine.
Acestea chiar ar putea fi ale tale.
Deci dacă sunt ale noastre... Crezi că putem mânca ceva ?
Da, duceţi-vă şi mâncaţi.
Desigur că-ţi primeşti porţia.
Nu trebuie să faci trucuri pentru porţia ta. Ce e al meu e şi al tău.
Oh... Sunt minunate.
Încearcă una.
Arăt ca o prinţesă.
Oh, Liana e perfect pentru noi.
Mai multă mâncare decât putem mânca, o rochie frumoasă în fiecare zi
Şi o grădină fantastică.
Dar nu putem sta.
De ce nu ?
E a noastră, în sfârşit avem puţin noroc.
De ce să nu ne bucurăm de ea ?
Poate ne putem întoarce după ce o ducem pe Melody la Castelul de Diamant.
Dacă ne întoarcem înapoi.
Ce vrei să zici ?
Troli, servitori, magie rea...
Nu ne vom mai întoarce înapoi.
I-am promis lui Melody ca o ajutăm.
Şi am făcut-o, am adus-o aşa de departe.
Nu pot merge mai departe.
Nu pot.
Dar am promis.
Ţi-ai dat cuvântul.
Lasă-i pe Ian şi Jeremy s-o facă.
Eu rămân aici.
Nu vrei să zici asta.
Ba da.
Vă rog nu vă certaţi, aţi făcut destul.
Vezi, chiar şi Melody spune asta.
Stai cu mine.
Dacă nu o oprim pe Lydia toţi o să trăim sub un nor întunecat,
fără râsete, fără muzică, doar tristeţe peste tot.
De ce noi, de ce nu o face altcineva ?
Pentru ca Melody e prietena noastră.
Ai ales-o pe Melody în locul meu.
Nu, nu e chiar aşa.
Dacă ai fi cu adevărat prietenă mea ai înţelege.
Ai dreptate, nu înţeleg.
Hai, Sparkles.
Eşti gata, Melody ? Mergem către cele şapte pietre.
Nu, Lily. Nu pot să cred că a făcut asta.
Liana ?
Scuze manierele. A fost o tentativă.
Cum de ştiai ?
Ochi de vulture a fost acolo primul.
Ţi-au spus ceva despre o legendă ?
Da, au spus că două...
Erau sub vraja ta.
Acum, dă-mi oglinda !
Nu o am.
O răneşti.
Nicio oglindă, stăpână.
Deci, cealaltă fata o are.
Unde ţi-e prietenă sau ar trebui să zic fosta prietenă.
Nu ştiu.
Aia nu merge pe mine.
Cuvinte mari pentru o fată care nu mai are lănţişorul.
Atâta timp cât tu şi prietena ta purtaţi acele lănţişoare sunteţi protejate.
Dar acum.
Unde e ?
Se îndreaptă către cele şapte pietre.
Slider, adu fata şi oglindă, iar de data asta fă-o corect.
Da, stăpână.
Aici ar trebui să fie, nu ?
Cele şapte pietre, suntem aproape, foarte aproape.
Am reuşit. Acolo jos este un luminiş mistic şi Castelul de Diamant.
Aş fi vrut ca şi Alexa să fie cu noi.
Da, ei bine, a fost alegerea ei.
Liana, ştiu că-i simţi lipsa.
Să-i simt lipsa, de ce i-aş simţi lipsa ?
Nu ne-am certat niciodată de când suntem prieteni din câte îmi amintesc.
A fost alături cu mine la bine şi rău în cele mai grele momente din viaţa mea.
Mă cunoaşte mai bine decât oricare altcineva în tot universul.
Mă simt de ca şi cum o parte din mine a dispărut.
Ce este ?
Pune-mă jos.
Stăpâna Lydia o să fie bucuroasă să te vadă.
Bun venit, dragă.
N-am ce să-ţi spun.
Asta pentru că eşti singură.
Alexa, nu ai vrea să stai cu noi ?
Alexa !
Ea mi-a spus unde să te găsesc.
Prietenii sunt aşa de falşi, nu crezi ?
Aici e. Prea multe probleme pentru o ucenică.
Melody, ştiu că mă auzi. Melody, ieşi acum.
Nesuferită fată. Mergi, Alexa, mergi,
Alexa, nu !
Opreşte-te, opreşte-te !
Ascultă doar de mine şi o să se oprească doar dacă Melody mă roagă.
N-ai nimic de zis, Mely Belly ?
Opreşte-o, Lydia !
Aşteaptă !
Vreau cheia de la Castelul de Diamant.
Lasă-mi prietenii să plece.
Cheia mai întâi, îmi arăţi unde e castelul şi apoi le eliberez.
Bine, dar venim înapoi să le eliberăm.
Ce fată bună.
Ne vedem afară, Slider. Când eşti gata.
Alexa, Alexa, trezeşte-te, sunt eu Liana.
O s-o fac pe stăpână singura şi unica Muză.
Nu-i nimic mai bun decât un final nefericit.
Vest, presupun.
Da.
Nici un semn de la ele.
Poate au plecat fără noi.
Dezamăgitor. Aşa e.
Oh, stai puţin.
Bine, bine, care e graba ?
Unde e, Liana ?
Am un presentiment rău.
Hai să mergem.
Îmi pare rău, Alexa. De ce te-am părăsit ?
Îmi pare aşa de rău.
Lily ?
Acesta e lănţişorul, Alexei.
Eram împreună când, Lydia nu a putut să ne vrăjească.
Aruncă-l, Lily. E în regulă.
Te rog, să meargă asta.
Prieteni cei mai buni. Astăzi, mâine şi întotdeauna.
Liana ?
Unde suntem ?
În pericol, dar până la urmă nu e ceva nou.
Ce s-a întâmplat ?
Lydia o are pe Melody.
Nu.
Sunt în drum spre Castelul de Diamant.
Trebuie să-i oprim.
Dar cum ?
O să ne căţărăm.
Împreună.
Dacă vrei ca eu să cred că aici e Castelul de Diamant, dă-mi cheia.
Cheia...
Acum, sau te voi arunca în apă iar prietenii tăi nu vor mai ieşi din peşteră.
Cheia...
Este să pui diamante în diamant.
Şi asta e tot ?
Piatra.
O văd.
Acum ce ?
În fiecare crăpătură pune un diamant.
Pune-le în ordine, iar castelul va apărea.
De unde să încep ?
Liana, îmi pare rău pentru tot ce am zic.
Şi mie.
Lily, întoarce-te.
Jeremy !
Liana.
Văd că ne urmăriţi peste tot.
Din nou apăreţi numai când avem nevoie de voi.
Timpul este totul.
Aici.
Şi apoi la dreapta două spaţii.
Ultimul.
Aşa de nerăbdătoare.
Unde e castelul ?
Vezi tu, sunt mai mulţi paşi.
Voi chiar credeţi că acest plan nebun va merge.
Trebuie, îndată ce Lydia găseşte Castelul şi va distruge instrumentele,
nimeni n-o va mai putea înfrânge.
Ce crezi, Ian ?
Prietene, dezastru, catastrofă.
Deci ne băgăm.
Cu siguranţă.
Tu te-ai jucat cu mine.
Eu doar...
Diamantele şi cheile.
Tu crezi că prietenii tăi vor veni să te salveze.
Greşeşti.
Nu poţi fi singura Muză, Lydia.
Nu e corect, Castelul de Diamant e făcut pentru toţi.
Bun discurs, nu mai ai nevoie de cor.
Stăpână ?
Du-te Slider şi fă-i pulbere.
Slider, ce se întâmplă ?
Aşa de departe. Aşa de bine.
Oh, ştiam că o să vină.
Pierdere de vreme.
Veniţi la mine.
Nu, n-o ascultaţi.
Înapoi.
Bestie.
Îmi plăcea chitara aia.
În apă.
Şi fără comentarii.
Nu, Liana, Alexa, opriţi-vă.
Opriţi-vă.
Cum aţi...
Crezi în magie ?
Fluierul meu acum, sau sparg oglinda, aşa nu o să mai iasă niciodată.
Aşteaptă.
Fluierul.
Nu o faceţi, nu îl daţi.
Arăţi ca cineva care vrea să stea înăuntru pentru totdeauna.
Nu, dar o s-o fac pentru a te opri.
Nu ! Melody !
Patetic copil.
Dă-mi-l !
Salveaz-o pe Melody.
Hei, Slider, aici.
Bună, slugă.
Drăguţ, drăguţ.
Bună treabă, amice.
Totul într-o zi de muncă.
Bune fete.
Nu.
Nu !
Nu pot să cred. A dispărut.
S-a terminat. În sfârşit s-a terminat.
Melody, ne poţi auzi ?
Toată lumea e în regulă ?
Lydia a dispărut.
La fel şi Melody.
Trebuie să fie o cale să o aducem pe Melody înapoi.
Instrumentele Muzelor ar putea.
Nici nu avem cheia de la Castelul de Diamant.
Ar putea fi ceva, dar eu nu văd niciun Castel de Diamant.
Ştiu că e aici.
Cum poţi ştii dacă nu vezi.
Câteodată ceva care e real...
E ceva ce nu poţi vedea.
Ce-ar fi dacă...
Cântecul lui Melody e cheia.
În peştera este un mit. Este primăvara care ne loveşte.
E vizibil ca şi vântul.
Pe care îl simţi pe obrazul tău.
Orice vânt şoptit.
Ne readuce aminte.
Câteodată, ceva ce e real nu poate fi văzut.
Crede în tot ce poate fi. Un miracol apare, când visezi.
Crede şi cântă din inimă. Şi vei vedea că ţii cheia.
Liana, Alexa !
Arăţi preţios.
Să nu spui nimănui nimic despre asta.
Acasă !
Ian, trebuie să vezi asta.
Instrumentele muzelor sunt aici sus.
Dacă cântăm la instrumente... Muzele vor veni acasă.
Lydia.
Repede, instrumentele.
Nu.
Crede, crede. Şi o să ţii cheia.
Crede, crede, crede. Şi o să ţii cheia.
Crede, crede şi o să ţii cheia. Ce ? Nu.
Crede. Fă-l să se oprească.
Crede, crede. Şi o să ţii cheia.
Crede, crede. Ce s-a întâmplat ?
Chiar va-ţi descurcat singure.
Liana, Alexa, pentru frumoasa muzică din inimile noastre care ne-a salvat pe toţi,
vă încoronăm prinţese ale muzicii.
Mulţumim.
Nu, noi vă mulţumim. Fără sacrificiile voastre noi n-am fi aici.
Şi asta e pentru tine, Melody. Nu mai eşti o ucenică, acum eşti o adevărată muză.
Mulţumesc.
Ţi-ai dovedit curajul. Acum îi iei locul Lydiei ca a treia Muză.
Pentru curajul şi măiestria voastră...
Mulţumim.
Mii de mulţumiri.
Arată grozav.
Wow !
Bestial !
Desigur.
Vreţi să staţi cu noi, putem avea camere una lângă alta.
Locuind în acest magnific castel ?
Odată am vrut să spun da.
Dar acum, vreau casa mea cea veche înapoi.
Ar fi mai mult decât trebuie.
Ştiam că o să spui asta.
Plantaţi astea în grădina voastră acasă.
Nu e un accident timpul petrecut împreună.
Dar acum suntem prea aproape, pot să te găsesc mereu în inima mea.
Tu îmi dai, ceva care îmi trebuie.
Şi nu vreau să se termine niciodată.
Pentru că din cauza ta ştiu că mi-am recăpătat puterea din nou.
Mă simt conectată (conectată), protejată (protejata),
E ca şi cum eşti cu mine tot timpul.
Mă auzi (mă auzi), eşti lângă mine (eşti lângă mine).
Şi totul va fi în regulă.
Căci nimic nu poate rupe, căci nimic nu poate rupe, această legătură. Conectat.
Conectată înăuntru.
Crezi că au nevoie de escorte ?
Cineva trebuie să le scoată din probleme.
La revedere.
Cu bine atunci.
Mulţumesc, o să vin să vă vizitez.
Aş fi fost supărată dacă Liana şi Alexa n-ar fi reuşit.
Şi eu. Prietenii cei mai buni stau împreună.
Crezi că Courtney o să-şi ceară scuze pentru ce-a zis ?
E doar o singură cale de a afla.
Tu ce crezi ?
Îmi pare rău pentru ce am spus.
Poate ar trebui să-i spui asta.
Da... Da !
Mersi, Barbie. Pa, Theresa.
Bravo !
Timpul este totul.
Acum, unde eram ?
Două voci, un singur cântec.
Traducerea şi adaptarea : Bulina Mow
" Prietenia este cea mai de preţ comoara " - Barbie