Ai simțit vreodată că ești puțin diferit ?
Că ai avea ceva de oferit lumii, doar dacă ai putea să te faci remarcat ?
Atunci știi exact cum te-ai simți
dacă ai fi în locul meu.
Haide, Flint.
Care este principala problemă cu care se confruntă
comunitatea noastră în momentul de față ?
Șireturile dezlegate.
De aceea am inventat o alternativă fără șireturi la încălțăminte.
Încălțăminte sub formă de spray.
Și cum o să-i dai jos, tocilarule ?
Ce ciudat ! Vreau să se dea deștept, dar se face de râs.
Am vrut să fug de acasă în acea zi.
Dar din păcate, nu poți să fugi de propriile tale picioare.
Nu orice sardină este făcută să înoate, fiule.
Nu înțeleg metaforele pescărești.
- Ce pot să spun ? - Nu te îngrijora.
Dragule ?
Cred că pantofii tăi sunt fantastici.
- Toată lumea crede că sunt un ciudat. - Și ?
Probabil la fel se credea și despre acești tipi,
dar asta nu a fost niciodată o piedică pentru ei.
Păstram asta pentru ziua ta de naștere,
dar... poftim. - Un halat de laborator profesional.
E ceea ce poartă savanții adevărați.
Mi se potrivește perfect.
Lumea are nevoie de originalitatea ta, Flint.
Trebuie doar să o mai cultivi puțin.
Sunt sigură că o să faci lucruri mărețe cândva.
Din acel moment, m-am hotărât sa inventez ceva măreț.
Televizor teleghidat cu telecomandă.
La un moment dat...
Soluție pentru refacerea părului.
Mașina zburătoare.
Aparat de interpretat gândurile unei maimuțe.
- Mi-e foame. - Cat de înțelept.
- Mi-e foame. - Steve, nu.
Nu, nu, nu, te rog.
Păsășoareci.
Ce mai faci, micuțule.
Flint Lockwood !
Visul meu a fost să îmi ajut orașul natal.
O insulă micuță ascunsă sub A-ul din Atlantic
numită Swallow Falls.
Eram faimoși pentru sardinele noastre.
Până în momentul în care s-a închis fabrica de conserve Baby Brent.
Imediat după ce toată planeta și-a dat seama că sardinele
sunt extrem de scârboase.
Nu a trecut mult până să fim forțați să mâncăm sardinele
pe care nu le vroia nimeni.
Unse pe pâine... prăjite...
fierte...
uscate...
trase în bomboane...
și în sos.
Viața a devenit sumbră și lipsită de gust,
dar când totul părea pierdut, m-am uitat în ochii înfrângerii
și am găsit speranță.
STĂ SĂ PLOUĂ CU CHIFTELE
Numele meu este Flint Lockwood.
Și eram pe cale să inventez un aparat
ce transformă apa în mâncare.
Steve, bunul meu prieten și coleg de încredere.
Steve.
Pot să mă bazez pe ajutorul tău ?
Poți.
Știam eu că pot.
Butoane... Pornite !
Memorie... Activă !
Schițele... Super !
Inițiez nano-mutatia.
Matricea radiațiilor... Sigură.
Computer... Pornit.
Tunning... Complet.
Inițiez pauza de cafea.
Conectez rețeaua de alimentare.
Încep conversia apei...
în mâncare.
Hidratez rețeaua de proteine.
Calibrez egalizatorul de arome.
Desfund tubul pentru mâncare.
Introduc o voce grozavă în mașină.
Cheeseburger.
Toată lumea o să iubească asta.
- Flint ! - Scuze tată.
Steve, continuă să muncești.
Scanez mâna.
Tipul ăla e foarte ciudat.
Repornesc unitatea de energie.
Ne mai vedem, tată.
Flint.
Nu crezi că e timpul să renunți la toată chestia asta cu inventatul
și să-ți iei o slujbă adevărată ? - Nu, de ce ?
Ei bine... toate lucrurile pe care le inventezi...
sunt un dezastru.
Păsășoarecii au scăpat și s-au înmulțit într-un mod alarmant, dar m-am ocupat
de problema aceea și am scăpat de ei.
Billy, fă pe mortul.
Flint, nu-ți arunci plasă acolo unde nu sunt pești.
Ce ?
Vreau să lucrezi cu normă întreagă la atelierul de pescărit.
Atelierul de pescărit ? Ah, tată, nu !
E o carieră bună.
Te rog, sunt atât de aproape de data asta, trebuie doar să o conectez la stația
de energie că să îi dau mai multă putere și va merge. Și și...
Și o să poți să vinzi mâncare la magazin
și nimeni nu o să mai trebuiască să mănânce sardine.
O să fie atât de mișto !
Îmi pare rău, fiule.
Gata cu inventatul.
Tată, știu că pot să fac asta.
La fel știa și mama.
Au trecut aproape 10 ani de când a murit mama.
Și tata încă nu mă înțelege cum mă înțelegea ea.
Haide.
Să deschidem magazinul.
Tim și fiul. Momeală și ustensile pentru pescuit sardine.
Simți ?
Ai grijă, Baby Brent.
Sardinele Baby Brent.
Ambalate manual în Swallow Falls.
În calitate de primar, vă spun că este timpul
să ne detașăm de trecutul nostru de ambalatori de conserve
și să privim spre viitor.
Turismul sardinelor.
De aceea, fără să întreb pe cineva
am cheltuit tot bugetul orașului pe ceea ce se află sub acesta carpetă
pe care o voi dezveli astăzi,
la prânz.
Alături de mine va veni chiar el însuși,
Baby Brent.
Ce mai face toată lumea ?
- Hei, e Baby Brent. - Ce faci ?
Aranjezi conserve cu poza mea de când eram bebeluș pe ele ?
Cine vrea să mă vadă tăind panglica la dezvelirea chestiei ăleia a primarului ?
O să folosesc frumusețile astea să ajut la salvarea orașului.
În regulă, băieți. Sardine. Da !
Swallow Falls pentru totdeauna !
Ce băiat...
Ascultă, poate...
Poate vrei să mergi la dezvelire.
Știi ceva tată, ia-o tu înainte. Eu o să mă ocup de magazin.
Chiar așa ? Crezi că te descurci ?
Da tată, sunt sigur că o să fiu bine.
În regulă atunci.
- O să mă întorc în jumătate de oră. - OK. Pa !
Văgăuna asta e prea mică pentru mine, Brent.
Vreau să fiu important.
Vreau ca lumea să se uite la mine și să zică :
"Iată ce primar important !"
De aceea e important ca asta să meargă.
Trebuie !
Altfel sunt doar un primar ordinar
într-un orășel ordinar
plin de mâncători de sardine.
Dar nu și eu, nu ?
Tu nu, Brent, tu mereu ai fost ca un fiu pentru mine.
Bună ziua tuturor !
Sub această carpetă
se află cea mai mare atracție turistică făcută vreodată de oameni.
Mai avem nevoie doar de 17000 de giga jouli în plus.
Hai, hai, hai !
Ce pui la cale, Flint Lockwood ?
Doar îmi țin mâinile la spate, domnule polițist.
Știi ce faci tu, Flint Lockwood ?
Te ții de șotii.
Faci glume proaste.
Îl vezi pe frumosul meu fiu, Cal ?
Îl iubesc atât de mult, este unicul meu fiu.
Vreau ca el să aibă un viitor frumos, un viitor în care tu
nu strici ziua orașului cu una dintre tâmpeniile tale de inventator.
Am renunțat la chestiile astea.
Vezi lentilele astea de contact, Flint Lockwood ?
Lentilele astea de contact te reprezintă pe tine.
Și ochii mei reprezintă ochii mei.
Sunt cu ochii pe tine.
Oh, doamne, cineva traversează neregulamentar.
Am aranjat ca evenimentul să fie transmis în direct
de către un post important și de către cei mai buni reporteri ai lor.
Ucenica. E drăguță
si e foarte plină de viață.
Asta e tot ce vrem de la cineva care prezintă vremea.
Ucenico, ți-ar place să faci un reportaj despre vremea
de pe o insulă din mijlocul oceanului
ca o favoare pentru vărul meu ?
Serios ?
Îți vine să crezi, Manny ? Meteorolog profesionist temporar.
Ce zici de asta ?
Bine te-am găsit America, sunt Sam Sparks.
Bună ziua, America, sunt Sam Sparks.
America, bună, nu te-am văzut acolo.
Sunt eu, Sam Sparks.
Sunt pe drum.
Asta e o idee pe cinste.
Canalul de știri din vreme.
Chiar dacă se întâmplă ceva sau nu.
Și acum, trecem la Swallow Falls, unde ucenica noastră e la primul ei reportaj.
Sau mai bine zis, primul reportaj de vreme rea.
Pare înnorat acolo, ucenico.
Bună, Sam Sparks, sunt America.
Sunt Swallow Falls grade și...
Să îl auzim pe primar.
Vă mulțumim și bine v-am găsit, telespectatori ai televiziunii naționale.
Sunteți pe cale să asistați la un eveniment istoric...
Iar acum, îl prezint pe
Baby Brent, fiul preferat al Swallow Falls, venit să taie panglica ceremonială.
Încă se mai pricepe, oameni buni.
Sunt cea mai bună persoană din tot orașul.
Sinteza mâncării... pornește.
Am o presimțire. Ceva nu e în regulă.
Vă prezint atracția pe care o așteptă tot orașul,
Ținutul Sardinelor.
Cu premii,
standuri
și Shamoo, cea mai mare sardină din lume
împreună cu cercul său în flăcări
Cei din zona de stropire, feriți-vă.
Cheeseburger.
Flint Lockwood !
O secundă.
Sunt în mijlocul unei...
Se pare că vremea din Swallow Falls începe să se îmbunătățească.
Pentru...
Scuze.
Nu.
Ești arestat, Flint Lockwood.
Mulțumesc lui Dumnezeu că nu ai apucat să faci pagube majore Ținutului Sardinelor.
La naiba !
N-ar trebui să alerg cu astea.
Oh, Doamne.
Îmi pare rău, ești în regulă ? Nu te-am...
E în regulă, e doar durere.
Scuze, nu sunt eu însumi azi.
Întreaga mea carieră a fost distrusă de un nemernic cu o rachetă artizanală.
Stai puțin.
Ce se întâmplă cu picioarele tale ?
Încălțăminte sub formă de spray.
- Nu ai cum să-i dai jos. - Super !
Asta ar putea rezolva epidemia de șireturi dezlegate.
Din ce sunt făcute ? Vreun fel de adeziv biopolimeric elastic ?
Da... Exact.
Vreau să zic... Sunt lucioși.
- Sunt Sam. - Flint.
Steve.
Ăla e un un decodor de gânduri de maimuță ?
Steve.
Incredibil. Tu ai făcut toate chestiile astea ?
- M-ai lovit cu o rachetă. - Și tu m-ai lovit peste față.
Am spus că îmi pare rău.
Ai idee cât de greu e să prinzi
un reportaj pe care îl aștepți toată viața ?
Ai doar o singură șansă, iar dacă nu reușești,
te întorci la curățat barometre.
Cașcaval ?
Dar... Asta nu poate să însemne decât...
Entuziasmat. Entuziasmat.
Invenția mea a mers.
Chiar a mers !
Invenția ta ?
Asta era de fapt racheta aceea ?
Îți place ?
La nebunie.
E incredibil. Uită-te la asta.
E cel mai mare fenomen meteorologic din istorie.
Hei, nu ești tu tipa de la vreme ?
Manny, adu camera !
Știre de ultimă oră. Ucenica noastră umilită s-a întors să ceară mai mult.
Mulțumesc Patrick. Nu o să vă vină să credeți
dar stau în mijlocul unei ploi de hamburgeri.
Poate că ați mai văzut ploi de meteoriți, dar sigur nu ați mai văzut ploaie de carne.
Pentru un oraș cu nimic altceva decât sardine, asta este mană cerească.
Astea sunt mult mai bune decât sardinele.
Asta o să fie ceva important.
Această vreme a fost creată intenționat de către inventatorul
Flint Lockwood.
Flint Lockwood ?
Bună.
Ești arestat pentru distrugerea Ținutului Sardinelor.
Flint, burgerii ăștia sunt magnifici. A sunat producătorul
și a spus că toată lumea iubește vremea culinară.
- Vreme culinară. - Ce ?
Ar putea fi chiar mai important decât Ținutul Sardinelor.
Poți să faci să plouă iar cu mâncare, te rog ?
- Nu știu sigur dacă... - O să faci asta iar ?
Cred că glumești.
Te rog, te rog, te rog ?
Da.
Nu.
- Tată, te rog, mai dă-mi o șansă. - Știm amândoi că a fost un accident.
- Știu, dar... - Cheeseburgeri, din cer,
nu e chiar natural.
Invenția mea ar putea să salveze întreg orașul.
O să fi atât de mândru de mine, tată.
Și în plus... e o fată aici.
Poți să mă privești în ochi și să-mi spui că ai lucrurile sub control
și că nu o să se termine cu un dezastru ?
Da... ?
Am totul sub control și nu o să se termine cu un dezastru.
În regulă.
Mulțumesc tată !
Da, sigur.
Ok. Deci, Sam, aici se întâmplă magia.
Linge.
Bine ai venit, Flint.
Cred că petreci cam mult timp singur.
Ce ?
Deci uite cum merge.
Apa intră pe sus
iar mâncarea iese pe jos.
Când ai trimis-o în stratosferă ți-ai dat seama că ar induce o schimbare
moleculară de fază în vaporii stratului norilor de furtună.
Asta e o observație foarte inteligentă.
Adică...
Norii probabil au apă în ei.
Motiv din care presupun că ai lansat-o acolo sus.
Da, da. Din cauza asta am făcut-o...
- Da... - Intenționat...
- Da... - bineînțeles...
Aparatul folosește principiul mutației hidro genetice.
Moleculele de apă sunt bombardate cu radiații de la microunde
care le modifică rețeta genetică în orice fel de mâncare vrei.
Deci... pizza ?
- Da. - Piure ?
- Da. - Mazăre ?
- Da, e și ăsta un fel de mâncare. - Friptură ?
- Da. - Mere ? Sos de mere ?
Sunt sigur că am spus orice fel de mâncare.
- Aripioare de pui ? - Gândește-te la orice
și dacă e mâncare, da.
Salam !
Salam, da, e tot mâncare.
Ce zici despre jeleu ?
Îți place jeleul ?
- Iubesc jeleul. - Și eu.
- Și untul de arahide, nu ? - Ah, nu, nu,
sunt alergică la alune.
Da... și eu.
- Și cum îi spune ? - Alergie la alune.
- Nu, aparatului. - Bineînțeles.
Eu îi spun Replicatorul Dinamic Diatonic Super Mutagen de Mâncare Flint Lockwood.
Sau, pe scurt, RDDSMMFL.
RDSMFLSF ?
RDDSMMFL.
RDDS... MM... L ?
RDD...
SMM...
FL.
Ah...
Manny, fii sigur că prinzi asta, o să facă mâncare acum.
Acum... ei bine...
nu pot.
Dar stai să-ți arăt filmulețul ăsta comic de pe internet.
Ce e asta ?
E atât de drăguță.
Apăs... împăturesc...
conectez... lipesc... întorc...
pictez... pornesc...
mă holbez...
mă motivez...
- Așez butonul la locul lui... - Nu-mi vine să cred că mă uit la asta
de trei ore.
Știu.
Merge.
Ce vreți la micul dejun ?
Ursuleți gumați.
Steve, nu.
Steve, nu. Știm amândoi cum faci de la ursuleții gumați.
- Ce zici de ouă ? - Și pâine prăjită.
- Sau suc de lămâi și... - Șuncă.
Ce faci ?
Nimic.
Către computer.
Ești sigur că e ok ce faci ?
Nu-ți face griji.
Am un indicator de pericol care o să ne spună dacă mâncarea o să supramuteze.
Și ce se întâmplă dacă mâncarea supramutează ?
Nu știu.
Dar nu o să se întâmple niciodată.
Bun. Probabil nu o să explodeze.
Ce ?
Șuncă.
Cheeseburgeri au fost doar începutul, fiindcă acum micul dejun e pe drum
spre Swallow Falls.
Predicția mea ? Însorit.
Flint, băiatul meu,
poți să faci și prânzul ?
În regulă, uite care e treaba.
Tu continui să faci să plouă cu mâncare,
fata cu vremea ne face publicitate,
eu am făcut un împrumut cu o dobânda extrem de mare ca să transform acest oraș vechi
într-o locație perfectă pentru turiști.
Tot ceea ce trebuie tu să faci e să faci să plouă trei mese pe zi, în fiecare zi,
pe baza unui program,
iar în 30 de zile organizăm o mare redeschidere a insulei ca o destinație
pe care trebuie neapărat să o vizitezi.
Și oricine, de oriunde, o să-ți iubească invenția.
Crezi ?
Sunt sigur.
Asta e ceea ce numesc eu păsări de curte în mișcare.
Domnule Lockwood, puteți să-mi dați vafe, vă rog ?
- Falafel ? - Jeleuri ?
- Avocado ? - Imediat.
Resturi ?
Nici o problemă datorită celei mai noi invenții a lui Flint Lockwood, denumită
Dispensatorul, pentru că se dispensează de mâncare în plus,
scăpându-ne de problemă.
- Jeleuri ! - Super !
Gogoși.
Plăcintă.
Ursuleți gumați.
Pește.
Marmeladă.
Castraveciori murați.
Un curcan umplut cu pizza, prăjit și dat prin ciocolată.
Sunt eu, primarul.
Arătați diferit. V-ați schimbat tunsoarea ?
Da. Mulțumesc că ai observat.
Hei tată, plec înapoi spre laborator.
Dacă vrei să vii, pot să-ți arăt cum fac mâncarea.
Nu, mulțumesc.
Toate treburile astea tehnice, sunt complicate pentru un pescar bătrân.
Am înțeles.
Totuși mi-ar prinde bine ajutorul tău pe aici.
Acum lucrez cu primarul, tată.
Marea redeschidere a orașului e peste o săptămână.
Da, am înțeles.
Flint Lockwood ?
Da ?
Mâine e ziua de naștere a fiului meu Cal.
Mă întrebam dacă poți să faci să plouă cu ceva special.
Sunt puțin cam plin de cereri și în plus ai fost mereu rău cu mine.
O să fie doar o dată, pentru îngerul meu special. O zi specială.
Nu știu.
Nu vreau să supraîncarc aparatul, așa că...
În regulă. Știam că sunt șanse mici.
Vroiam doar ca fiul meu să vadă ce mult îl iubește tatăl său.
Credeam că ai să înțelegi.
Știi cum încearcă tații mereu să-și exprime dragostea și admirația față de fii lor.
Earl, așteaptă.
Am o idee.
La mulți ani, fiule.
Tată ?
- E ziua ta, du-te și distrează-te. - Vă iubesc.
- Sunteți cei mai tari. - Și noi te iubim, fiule.
Înghețată !
Cu căpșuni, preferata mea.
- Haide tată ! - Nu știu Cal, nu pare prea...
Te iubesc, fiule.
Știu tată, mi-o spui în fiecare zi.
Flint, e nemaipomenit.
Să faci în așa fel încât înghețata să se așeze în cornete.
Nu știu cum o să depășești asta.
Poate cu niște vată de zahăr ?
Hei, Flint.
Vrei să te bați cu bulgări alături de noi ?
Flint, care e problema ?
- Nu m-am mai bătut cu bulgări până acum. - Serios ?
Nici măcar nu știu regulile. Există vreun...
sistem de punctare...
sau se joacă până la moarte ?
Niciodată nu ai... Adică, uite, până și Steve aruncă cu bulgări de ciocolată.
Deci...
Așa ?
Nu. Aruncă mai tare.
Bulgăre ! Bulgăre, bulgăre, bulgăre.
Bulgăre.
Ei bine, are destul entuziasm.
Bulgăre !
Bulgăre și bulgăre.
Bulgăre.
Bulgăre, bulgăre.
Eu țip, tu țipi, toți țipăm pentru Flint Lockwood
și noua sa minune culinară
plină de distracție înghețată
în ziua pe care primarul a declarat-o a fi ziua înghețatei.
Tot el are și plăcerea de a invita pe toată lumea să ia un feribot
și să vină sâmbăta asta la marea inaugurare a Mesteca si Înghite
un oraș care este cu adevărat la modă.
Cu știrile de astăzi pentru canalul de vreme, Sam Sparks.
Flint, ăsta e cel mai bun mic dejun din toate timpurile.
Asta e !
Cercetez... mă prefac
formez... aștept...
- Sam Sparks. - Închid...
Regret... regândesc...
Spun ce fac...
- Flint ? - Bună Sam. Ce mai faci ?
Ce bine. Mă întrebam dacă vrei să mergi cu mine la o intâl...
intâl... activitate cu mine, mâine.
- Ok. - Super. Pa. Ne vedem în pădure.
Am reușit.
Trebuie să plec, Steve. Ai grijă de laborator pentru mine.
Steve.
Unde mergem ?
Nicăieri anume. M-am gândit că ar fi frumos pentru noi să...
mergem la o plimbare.
E ceea ce fac doi prieteni.
Oh, vai. Ce e aia ?
Jeleul e preferatul meu.
Nu ai cerut niciodată nimic, așa că
am făcut eu ceva pentru tine.
Flint ?
- Flint ? - Vino cu mine.
- Cum ai... - Am făcut să plouă cu jeleu
noaptea trecută, l-am adunat pe tot cu Debarasatorul, l-am adus aici și
l-am turnat într-o formă de carton pe care am construit-o tot eu.
N-a fost mare lucru.
Totul e făcut din jeleu.
Pianul ăsta, lampadarele, casetofonul,
jeleul, acvariul, statuia lui Venus din Milo cu chipul tău
de lângă David al lui Michelangelo care deasemenea are chipul tău.
Haide Sam, ce mai aștepți ?
Nimic.
Ghiulea !
Alunecare pe burtă !
De ce am făcut asta ?
- Deci, jeleu... - Da, da, da...
E solid, e lichid,
e un polimer viscoelastic pe care îl mănânci ?
Adică... are gust bun.
- De ce faci așa ? - Cum ?
Spui ceva inteligent iar pe urmă încerci să o acoperi.
- Poți să păstrezi un secret ? - Nu.
Dar de data asta, da, sigur.
Ei bine, s-a întâmplat acum mult timp, dar...
și eu am fost odată o...
tocilară.
Și tu ?
Când eram mică
purtam părul în coadă, aveam ochelari și eram obsedată de știința vremii.
Alte fete vroiau păpuși,
eu vroiam un Radar Meteorologic Dopler 2000 Turbo.
Toți copii îmi cântau acest cântec patetic
care nici măcar nu avea sens.
Patru ochi, patru ochi. Ai nevoie de ochelari să vezi.
Continuă.
Așa că mi-am schimbat înfățișarea, am renunțat la chestiile științifice
și nu s-a mai luat nimeni de mine niciodată.
Și acum am nevoie de ochelari, dar nu îi port niciodată.
Pariez că arăți foarte bine cu ochelari.
- Nu prea cred... - Iată-i că vin.
- Ce ? - Nimic.
Stai.
Un elastic de păr din jeleu.
Și acum, dezvăluirea.
Adică, arătai bine înainte,
dar acum...
ești frumoasă.
Nu, nu sunt, nu pot să ies în public arătând așa.
De ce nu ?
Vreau să zic, așa ești tu cu adevărat.
Nu-i așa ?
Deșteaptă,
respectabilă,
cine nu ar vrea să vadă așa ceva ?
Nu am mai întâlnit pe nimeni ca tine, Flint Lockwood.
Nici eu.
Ca tine vreau să zic.
Îți sună telefonul ?
Ciudat. Cred că cineva... Stai puțin. Oh, e primarul.
- Te superi dacă răspund ? - Nu, deloc.
- Îmi pare rău, e important... - O să...
- O să mă duc până afară. - Se face cam târziu și...
Tată, ai venit. Am atâtea să-ți povestesc.
- Arăt bine ? - Arăți super. Haide, să mergem.
Sunt Baby Brent, nu mă știi ?
Ar trebui să fiu pe listă.
- Hei Brian. - Ce ?
Îl lași pe el înăuntru ?
Tipul ăla e un tocilar.
Bună, ce mai faci ?
Mulțumesc, mulțumesc frumos.
Pentru Flint și friptura lui delicioasă.
Mulțumesc.
- E un local drăguț. - Mulțumesc.
- Lockwood. - Earl.
- Deci, fără acoperiș ? - Da.
Doar îți întinzi farfuria.
Am făcut să plouă cu preferata ta, carne.
Știi că marea redeschidere a orașului e mâine ?
Primarul m-a rugat pe mine să tai panglica.
A spus că invenția mea a salvat orașul.
Nu ești mândru de mine ?
Nu ți se pare că friptura asta e puțin cam mare ?
Da, e o friptură mare. Nu toate fripturile au aceeași mărime.
Ai auzit măcar ce-am spus ?
Fiule, uită-te în jurul tău. Nu sunt sigur că e bine pentru oameni ce se întâmplă.
Poate ar trebui să te gândești să oprești chestia asta.
Îi face fericiți pe toți.
Pe toți cu excepția ta.
Când o să accepți că așa sunt eu și ai să renunți să mai încerci să mă faci
să lucrez într-un magazin plictisitor de articole pescărești ?
Ei bine...
Pari să știi ce faci.
Eu o să mă dau la o parte din calea ta.
Am încercat de atâtea ori.
Nu ai cum să-l mulțumești pe omul ăsta.
Nu vrea decât să strivească orice lucru bun aș face eu.
Ăștia sunt niște hot-dogi foarte mari.
Nu e chiar atât de rău.
- Nu-i așa, Steve ? - Galben.
Ai dreptate, Steve, indicatorul de pericol este pe galben.
Nu știu ce să fac.
Știu eu.
O să declar hot-dog-urile astea ca fiind delicioase.
Oh, nu.
Cum ați intrat aici ?
Mâine e ziua cea mare, Flint.
Soarta întregului oraș stă în baza vremii tale culinare.
Mă gândeam la niște paste. Știu că nu o să ne dezamăgești.
Ei bine, dle. primar, eu...
- Cred că e ceva ce ar trebui să vedeți. - Ce ?
Aceasta e structura moleculară a unui hot-dog ce a căzut săptămâna trecută.
Iar aceasta e structura moleculară a unui hot-dog care a căzut astăzi.
Aparatul folosește radiații de la microunde pentru a provoca
mutații în rețeta genetică a mâncării.
Cu cât îi spunem să facă mai multă, cu atât formează mai mulți nori
și cu cât emite mai multe radiații, cu atât mai mult moleculele de mâncare
ar putea să supramuteze. Și de aceea mâncarea e din ce în ce mai mare.
Uite ce am auzit eu : Bla, bla, bla, știință, știință, știință, mai mare.
Iar mai mare înseamnă mai bine. Toată lumea o să iubească noile mărimi ale porțiilor.
Știu sigur că eu le iubesc.
Tata crede că ar trebui să o opresc.
Ești exact ca mine. Niciodată nu am fost înțeleși de către tații noștri, Flint.
- Dar dacă lucrurile... Cine are nevoie de aprobarea unei singure
rude, când poți avea aprobarea a milioane de cunoștințe, ca să nu mai zic
de bucățica aia, Sam Sparks.
Și a mea.
Mereu te-am considerat fiul meu, Flint.
O să fiu atât de mândru de tine mâine,
când o să tai acea panglică și o să salvezi orașul,
demonstrând tuturor ce inventator magnific ești.
Ai două opțiuni.
Poți să continui și să primești tot ceea ce ai vrut vreodată,
să fii omul măreț care știu sigur că poți fi,
sau poți să o oprești,
să strici tot și să faci pe toată lumea să te urască pentru totdeauna.
E alegerea ta.
Alegere...
alegere...
În regulă.
Mai mare înseamnă mai bine, nu ?
Sigur că da.
- Arată în siguranță. - Și e și curat pe deasupra.
Cui îi e foame ?
Bine ați venit turiști,
la Mesteca si Înghite. - Ăla chiar e un primar mare.
Relaxați-vă în baia noastră de nacho cu sos de cașcaval.
Permiteți-le copiilor voștri să mănânce oricâtă mâncare sintetică vor în zona
noastră pentru copii, complet nesupravegheată.
Iar când se încheie ziua, priviți la apusul ce se lasă asupra resturilor
care sunt ținute de către presupusul nostru dig indestructibil.
S-au strâns astăzi aici oameni din toată lumea,
din China, până în vestul Europei...
- Flint, trebuie să vezi asta. - De ce nu ești la televizor ?
Ar trebui să transmiți asta în direct.
Avem o problemă, cred că mâncarea devine mai mare.
Știu, e super, porții mai mari. Toată lumea iubește asta.
Flint, nu sunt sigură că facem ce trebuie.
Dacă am mușcat mai mult decât putem mesteca ?
E prima oară în viața mea când toată lumea iubește ceea ce am creat.
De ce nu poți să te bucuri pentru mine și să te duci să prezinți vremea ?
Fără alte prezentări, eroul orașului nostru și fiul meu metaforic...
Flint Lockwood !
Mulțumesc. Mulțumesc tuturor.
Mulțumesc.
Te iubesc, omule.
Brent, o să avem nevoie să ne înmânezi foarfecele ceremoniale.
Nu.
Nu poți. Nu poți să mi le iei.
Nu. Sunt Baby Brent.
Pune-ți hainele înapoi pe tine.
Cine am devenit ?
Haide, Flint.
Toată lumea te iubește.
Pericol, pericol. Pericol ! Pericol, pericol.
Vânt cu gust de sare și piper ?
Oregano.
Mama mia !
Sam, așteaptă, nu. Pot să o opresc.
Mă scuzați.
- Scuză-mă. - Nici o problemă.
Nu !
- Ursuleți gumați. - Nu acum, Steve.
Sare. Piper.
Flint.
Sunt Sam Sparks, în direct din Mestecă și înghite
unde spaghetele au început să... - Hei, Sam, ne place o furtună bună,
dar arăți ca o tocilară.
Câțiva copii sunt prinși în calea tornadei.
Mă doare stomacul.
Cal !
Ce e ăla, un elastic de păr ?
Nu am mai văzut unul din 1995.
- Avem o adevărată urgență meteorologică... - O să revenim la acea furtună,
să sperăm că Sam va arăta ceva mai atrăgătoare.
Steve, tu o să introduci codul de întrerupere, iar eu o să opresc...
- Ce cauți aici ? - Comand cina de vreo 10 minute.
De ce, s-a întâmplat ceva ?
Trebuie să oprim aparatul. Toată lumea e în pericol din cauza mea.
Nu are cum să fie atât de rău.
Am plecat.
Încă pot să o mai opresc folosind codul de întrerupere.
Încarc codul de întrerupere.
M-am întors.
Trebuie să apăs butonul.
Mi-a făcut placere sa te cunosc.
Aia e o ridiche.
Doar așa puteam să comunicăm cu aparatul.
Ce ai comandat, mai exact ?
Un bufet de tip Vegas, "mănânci până nu mai poți".
- Toată lumea e bine ? - Da.
Ajutor, cineva.
Ajutați-mă, vă rog.
Fiul meu.
Avem nevoie de un medic. E cineva de aici medic ?
- Cineva ? - Eu sunt medic.
- Ești ? - Am fost,
înainte să plec din Guatemala.
Am venit aici pentru o viață mai bună. O decizie înțeleaptă, nu ?
Cum se simte, doctore ?
Se află în comă alimentară.
Prea multă mâncare sintetică. Am nevoie de o țelină. Repede.
Poftim.
- Tată ? - Cal !
Cal ! Te iubesc, fiule.
Se pare că totul s-a terminat cu bine.
Nu încă. Tornadă aceea de spaghete a fost o nimica toată pe lângă ce o să urmeze.
Manny, fă legătura.
Haide.
Zi-le tu, Nancy.
Taci, Patrick. Suntem pe cale să fim în epicentrul unei furtuni
perfecte de mâncare.
O să se întindă pe tot globul.
Am calculat accelerația Coriolis a furtunii.
Întâi va lovi New York-ul.
Apoi Parisul.
Apoi estul Chinei.
În patru ore de acum încolo, întreaga emisferă nordică va deveni o mare supă.
Flint ?
Bună, tată.
Ce faci ?
Am încercat să ajut pe toată lumea, însă am stricat totul.
Sunt doar un gunoi.
Așa că m-am aruncat singur.
Împreună cu toate invențiile mele tâmpite.
Gunoi.
Și ăsta e tot un gunoi.
Ascultă, fiule. Când barca...
- Când nu merge cum... - Am înțeles, tată.
Mama se înșela în privința mea.
Nu sunt un inventator.
Ar fi trebui să renunț când m-ai avertizat.
Când plouă...
îți mai iei o haină.
Tată, știi că nu înțeleg metaforele pescărești...
Ce ?
Halatul meu.
Să mergem, Steve.
Avem lucruri de reparat.
Descarc codul de întrerupere...
Reproiectez...
Virtualizez...
Tai...
Sudez...
Forjez...
Cablez...
Fac gălăgie...
Testez...
Da !
Mașina zburătoare 2.
Acum cu aripi.
Am visat o dată chestia asta.
Am o macaroană pe cap.
Nu mai mergem la școală !
Toată lumea !
Vreau să îmi cer scuze.
În special ție, Sam. Am un plan.
Acest stick conține codul de întrerupere.
O să zbor în interiorul acelei furtuni, o să îl introduc în aparat
și o să-l opresc o dată pentru totdeauna.
În acest timp, voi o să evacuați insula.
E numai vina lui. Pe el !
Să-i legănăm mașina !
Noi suntem de vină pentru situația în care suntem.
Eu nu am vrut decât să-mi protejez fiul.
Și eu sunt la fel de supărat pe Flint ca și voi.
De fapt, când se dă jos din mașină o să-l pleznesc.
Știu că Flint Lockwood a făcut mâncarea, dar voi ați dat comanda.
Și acum a venit timpul să plătim nota.
Mulțumesc, Earl.
- Scuze. - E în regulă.
Să mergem să decojim niște bărci.
Vin cu tine.
O să ai nevoie de cineva să te îndrume prin furtună.
Nu te pot lăsa să faci asta singur.
- Sam, îmi pare atât de rău. - Glumești cumva ?
- Mă gândeam că... - Nu.
- În regulă. - O să ai nevoie de un copilot.
- Ești și pilot ? - Da.
- Deasemenea, sunt și fizician. - Serios.
Nu, a fost o glumă. Sunt și actor de comedie.
- Să facem treaba asta ! - Vin și eu.
Brent, e în regulă.
Ba nu, nu e în regulă.
Mizez pe faima mea încă de când eram un bebeluș, dar totul a fost doar o iluzie.
Poate acolo sus o să aflu cine sunt eu cu adevărat.
Mașina e cam plină, așa că...
Mult noroc, fiule.
Nu se vede nimic.
Manny, pornește ștergătoarele.
Flint, s-a strâns un nor mare de gastroprecipitații în jurul aparatului.
- Ca și cum ar fi... - O chiftea uriașă.
Apa intră pe sus...
Uraganul de mâncare iese pe jos.
Mă bucur că port scutec.
A comandat cineva pizza ?
Țineți-vă bine.
Bucățile de pizza ne urmăresc ?
- Mâncare deșteaptă ? E imposibil. - Probabil că structura moleculară a
determinat-o să se transforme într-o super mâncare
programată genetic să protejeze RDDSMMFL-ul.
Pizza.
Pizza. Pizza. Pizza.
Asta a fost la limită.
Îți dai seama ce s-ar întâmpla dacă am pierde codul ăsta de întrerupere ?
Magazinul de articole pescărești.
Tată, ești în regulă. Super. Am nevoie de o favoare.
Soarta lumii depinde de ea.
În regulă. De ce ai nevoie ?
Am nevoie să intri la mine în laborator și să-mi trimiți
un e-mail de pe calculator pe telefon.
Bine.
Vrei să conduc eu ?
Da, bine.
Te pricepi mult mai bine decât mine.
Iată planul.
Eu și Sam o să intrăm în chiftea pe aici,
ceea ce ar trebui să ne ducă direct la RDDSMMFL.
Manny, tu și Steve o să rămâneți în avion.
Nu băga în gură.
După ce tata ne trimite codul de întrerupere, ne reîntâlnim aici,
în partea de vest, în...
- Cât mai e până se distruge lumea ? - În jur de 20 de minute.
Imediat înainte de asta.
Și eu ce fac ?
Tu...
poți să fii...
președintele banchetei din spate.
Deschideți trapa.
Întoarce mașina cu susul în jos.
Doamnele primele ?
Nu ?
Bine.
Așteptați-mă și pe mine.
Cât timp păstrăm direcția asta, ar trebui să fie drum drept până la...
Suntem o echipă.
Am aterizat într-un fel de gură de aerisire.
Dacă mergem pe aici, RDDSMMFL-ul ar trebui să fie chiar după trapa aceasta.
Brent, lasă plăcintă aia.
Bine ai venit, Flint.
Ăla e ulei încins.
Tată.
Pe ecran e un fișier numit Cod de Întrerupere.
Pune-l în fereastra de e-mail,
introdu numele meu și apasă pe Trimite.
Fereastră ?
Tată, vezi chestia care arată ca o bucată mică de hârtie ?
- Ce ? - Folosește mouse-ul ca să o tragi.
- Să o trag ? - Trage-o.
- Să trag ? - Trage.
Nu merge.
Trage-o de pe desktop.
N-a avut nici un efect.
Normal că nu. Știi ceva ?
Haideți, haideți.
Ridicați pânzele alea.
Prăjiți pâinea aia. Rămânem fără timp.
Hai, hai, hai. Putem s-o facem.
Haide, mișcați. Faceți treabă bună. Despre asta vorbeam.
Toată lumea, către docuri.
Stați, stați.
Am de făcut un anunț important.
Ne mai vedem, fraierilor. Drum bun.
Și... Poftă bună.
Cal !
Cal, vino înapoi.
Avalanșă de mâncare.
Cal, nu te mai pierd încă o dată.
Puiule !
Ține-te bine, Calvin.
Toată lumea, îndreptați-vă către sud.
Trebuie să ne menținem înaintea acelei furtuni.
- Acum ce ? - Dă click pe Trimite.
Flint, RDDSMMFL-ul e chiar acolo jos.
Tată, grăbește-te !
Trimite, trimite...
Stai așa.
Tată ? Tată ?
Mă auzi ? Tată ?
Băieți ?
La naiba...
Hai, hai, hai !
Mie mi se par drăguți.
Ăsta a venit lângă mine și...
L-a mâncat pe Brent.
Tată...
Sunt înconjurat de găini mâncătoare de oameni.
Dacă e să îmi iau rămas bun acum,
mulțumesc că ai încercat să mă duci pe calea cea dreaptă.
Mi-am dat seama cam târziu.
Bine. Pa.
Tată...
Dă-mi telefonul ăla înapoi.
Baby Brent ?
Nu mai sunt Baby Brent.
Sunt Brent Puiul.
Și în sfârșit fac ceva bun pentru societate.
Lovitură între picioare.
Acum duceți-vă, copii nebuni.
Salvați lumea.
Ai făcut-o, Puiule Brent,
chiar ai făcut-o. - Duceți-vă, duceți-vă.
Ar trebui să fie chiar în această groapă.
E unt de arahide.
Dacă oricare dintre noi îl atinge, intrăm în șoc anafilactic.
De fapt, nu sunt complet alergic la alune.
Am spus asta doar ca să te fac să mă placi.
Chiar credeai că alergiile o să te facă mai atrăgător ?
Da...
Mustață.
Must...
Un covrig uriaș !
Taxi !
Am cerut ceva muștar în plus.
Am avut dreptate !
Ești pe cale să fii strivit de un porumb uriaș.
Se pare că furtuna culinară urmează un model neobișnuit,
lovind întâi cele mai importante obiective ale planetei și abia apoi restul lumii.
Ce naiba... ?
Grăbiți-vă.
După ce îmi conectez telefonul la RDDSMMFL
și îl distrug, o să trag de funie de două ori și tu o să mă tragi înapoi, ok ?
Sună bine.
Oh, nu.
Te-ai tăiat, nu-i așa ?
E doar o zgârietură.
Brent, trebuie să o duci pe Sam înapoi la avion pentru o injecție antialergică.
O secundă.
Ce ? Nu.
- Dă-mi drumul, Sam. - Nu o să-ți dau drumul.
Flint, o să rămâi blocat acolo jos.
Nu e chiar ce vroiam, nu.
Vino cu noi, o s-o luăm de la capăt.
O să trăim sub pământ. Tu cerșind haine...
Sam, nu e un plan foarte bun.
Ba da, dacă așa nu te pierd.
Uite, îmi place tine, da ?
Ca... Ca prieten ?
Nu... Te plac... plac.
Și eu.
Pe tine.
Rămas bun, Sam.
Flint, nu !
Ține-te bine Sam. Doctor Manny are medicamentul pentru fața ta.
Manny, suntem pe drum, grăbește-te.
Rezistă, Sam. Dau roată găurii de evacuare.
Ce e aia ?
Ursuleți gumați.
Foame !
Manny, unde ești ?
Cred că a atins o alună.
Iau...
Leg...
Arunc...
Aștept...
Sar...
Scuze, prietene.
S-a închis bucătăria.
Tată, nu !
Când plouă, îți mai iei o haină.
Sau încălțăminte sub formă de spray.
Da !
Unde e Flint ?
Nu !
Știu puștoaico, știu.
Flint... ?
Îmi pare rău.
Fiul dumneavoastră a fost un om grozav.
Steve.
- Flint ! - Brent.
Steve.
- Flint. - Cal.
Steve.
- Flint. - Earl.
- Flint. - Tu... tipule.
Steve.
Sam.
Flint.
Sam.
Flint.
- Flint. - Tată.
Steve.
Flint...
Când... când îți arunci undița...
dacă... nu e dreaptă...
Pentru numele lui Dumnezeu.
Sunt mândru de tine, Flint.
Sunt uimit de faptul că cineva atât de normal ca și mine
poate fi tatăl a cineva atât de extraordinar cum ești tu.
Ești talentat, original,
și laboratorul tău e uimitor.
Mama ta... ea mereu a știut că o să fii cineva special,
iar dacă ar fi fost vie azi, ne-ar fi spus amândurora :
"V-am spus eu."
Acum...
Când o să dau chestia asta jos și o să mă auzi spunând o metaforă pescărească
să știi că orice metaforă pescărească vrea să spună că îmi iubesc fiul.
Și eu te iubesc, tată.
Deci...
Unde am rămas ?
Vroiai să mă săruți.
Vroiai să mă săruți și tu ?
Încearcă și o să afli.
Nu vreau să încerc și să fiu refuzat iarăși.
Taci și sărută-mă.
Da ! Sunt un pui.
SFÂRȘIT
Asta nu a fost o idee prea bună.