Mai sunt 10 minute până la repetiţia pentru nunta fiului familiei van Dort.
Ai grijă!
- E o zi minunată. - Mai degrabă, o zi plăcută.
O zi pentru o nuntă nemaipomenită.
O repetiţie, draga mea, ca să fiu cât mai clar.
O repetiţie pentru o nuntă nemaipomenită.
Pornim cu gândul că nimic neprevăzut nu se va-ntâmpla.
Şi nimic neaşteptat nunta n-o va-ncurca.
De aceea, fiecare lucru, oricât de mărunt, minuscul, microscopic
Trebuie să se desfăşoare... conform planului.
Fiul nostru se va căsători.
Conform planului...
Familia noastră va ajunge în elită societăţii.
- La baluri mascate. - În săli minunate.
- Stând la masă cu cei mai de seamă. - Şi servind fursecuri cu Înălţimea Sa.
Vom fi acolo, vom fi văzuţi luând ceaiul cu regina.
Vom uita de toate, chiar şi de ceea ce am fost odată.
- E din cauza rochiei. - Haide, dragă.
Încetează. E din cauza rochiei.
Unde e Victor? Am putea întârzia.
Vânzătorii ăştia...
- Ce zi groaznică! - Nu fi aşa.
- E o zi groaznică pentru o nuntă. - Ne aflăm într-o situaţie tristă.
Care a dus la această nuntă inevitabilă.
Cum a ajuns familia noastră aici? Să ne căsătorim fiica cu un parvenit.
- Sunt atât de banali. - Atât de neciopliţi.
- N-ar putea fi mai rău. - N-ar putea fi mai rău?
Mă tem că nu sunt de acord.
Ar putea fi nişte moşieri bogaţi ajunşi la faliment,
fără un ban pe numele lor, exact ca noi doi. O, vai!
Şi de aceea, fiecare lucru, oricât de mărunt, minuscul, microscopic
Trebuie să se desfăşoare...
- Conform planului... - Fiica noastră se va căsători.
Conform planului...
Familia noastră va ajunge din sărăcia cruntă
- În regatul nobil. - Al strămoşilor noştri.
Cine s-ar fi gândit că fiica noastră, cu chipul unui von Otter în dizgraţie,
va fi biletul nostru spre locul potrivit?
Hildegarde, dacă eu şi Victor nu ne vom plăcea?
De parcă asta ar avea de-a face cu căsnicia. Crezi că eu şi tatăl tău ne plăcem?
- Bineînţeles... Măcar puţin. - Cu siguranţă, nu!
Leagă-i corsetul cum trebuie. Vreau să te aud vorbind fără să oftezi.
Cu siguranţă, de data asta am prins peştele cel mare, Victor.
Tot ce trebuie să faci acum, este să nu-i dai drumul.
Deja sunt ameţit, mamă.
Victoria n-ar trebui să se mărite cu un nobil?
Prostii! Suntem la fel de buni ca şi cei din familia Everglot.
Mereu am ştiut că merit ceva mai bun
decât o viaţă alături de un vânzător de peşte.
Nici măcar nu am vorbit cu ea.
Cel puţin avem asta în avantajul nostru.
Mayhew, încetează cu tusea aia blestemată!
Căsnicia e un parteneriat, o strategie foarte eficientă.
Crezi că o viaţă în care ne-a privit, a învăţat asta?
- Totul trebuie să fie perfect. - Perfect, perfect, perfect.
Şi de aceea, fiecare lucru, oricât de mărunt, minuscul, microscopic
Trebuie să se desfăşoare conform planului.
Uită-te şi tu cum stai. Parcă ai fi un băţ...
Dumnezeule, câtă grandoare, ce gusturi impecabile!
Minunat, nu-i aşa?
Nu e la fel de mare ca şi casa noastră, dragă.
- Puţin cam auster, nu-i aşa? - Taci din gură!
- Lord şi lady Everglot. - Dl. şi d-na van Dort.
Dv. trebuie să fiţi d-ra Victoria.
Într-adevăr, nu păreţi să aveţi mai mult de 20 de ani.
Zâmbeşte, dragule, zâmbeşte.
Bună ziua. Ce plăcere! Bine aţi venit în casa noastră.
Vai, vă mulţumim!
Vom lua ceaiul în salonul din aripa de vest. Vă rog, intraţi. Este chiar aici.
Îmi place foarte mult cum aţi extins casa. Cine e decoratorul dv.?
Ţigle sărite, jgheaburi defecte...
Soţul meu spune atâtea prostii. Ignoraţi-l.
Sigur, aşa ar fi cel mai bine.
- Vă rog, iertaţi-mă. - Cânţi minunat.
Îmi cer scuze d-ră Everglot.
Ce nepoliticos din partea mea să... Scuzaţi-mă!
Mama nici nu-mi dă voie să mă apropii de pian.
Muzica e nepotrivită pentru o tânără.
Spune că transmite prea multă pasiune.
Dacă îmi permiteţi d-ră Everglot, unde e în... însoţitoarea dvs.?
Având în vedere circumstanţele, poţi să-mi spui Victoria.
- Desigur... Victoria? - Da, Victor?
- Mm... mâine urmează să ne cas... cas... - Să ne căsătorim.
Da, să ne cas... căsătorim.
Încă din copilărie am visat ziua nunţii mele.
Mereu am sperat că voi găsi un bărbat pe care să-l iubesc sincer
şi cu care să-mi petrec restul vieţii. Ce prostie, nu-i aşa?
Da, o prostie... Vai, nu! Deloc! Îmi pare rău.
Ce necuviincios! Nu ar trebui să staţi împreună, singuri.
Mai e foarte puţin până la 5, iar voi nu sunteţi la repetiţie.
Părintele Galswells ne aşteaptă. Veniţi odată!
Trei ore mai târziu... D-le van Dort, de la început, încă o dată.
Cu această mână, îţi voi alunga tristeţea.
Cupa-ţi nu se va goli niciodată, fiindcă eu voi fi vinul din ea.
Cu această lumânare, îţi voi lumina calea în întuneric.
Cu acest inel, îţi cer să fii a mea.
- Să încercăm din nou. - Da, d-le.
Cu această lumânare... această lumânare... această lumânare.
Vrei să o aprind eu pentru tine, dragul meu?
Nu te ambala prea tare, dragă.
- Cu această lumânare... - Continuă!
Vezi cine e la uşă, Emil.
Să reluăm de la partea cu lumânarea.
Lord Barkis, d-le.
Nu ţin minte datele. Se pare că am ajuns cu o zi mai devreme de nuntă.
- E rudă cu tine? - Nu-mi dau seama.
Emil, adu un scaun pentru dl. Barkis.
Vă rog, continuaţi.
- Să mai încercam o dată, d-le van Dort. - Da, d-le. Desigur.
- Bine. - Bine. Bine!
- Cu această... această... - Mână.
- Cu această mână, voi... - Tinere, te rog, nu ştii să numeri?
- Nu vrei să te căsătoreşti, d-le van Dort? - Nu, nu!
Nu vrei?
Nu, am vrut să spun că nu vreau să nu mă căsătoresc.
Îmi doresc foarte mult acest lucru.
- Fii atent! Ţi-ai amintit de inel? - Inelul? Sigur că da.
A scăpat inelul. Acest tânăr nu doreşte să se căsătorească.
- Ce ruşinos! - Scuzaţi-mă. L-am găsit.
Dă-te la o parte, prostule!
Vai, a luat foc! Ajutor! E o urgenţă.
- Dumnezeule! Sper că nu pătează. - Încetaţi! O ardeţi.
- Adu nişte apă! - Imediat, draga mea.
Destul! Această nuntă nu poate avea loc, până nu se pregăteşte cum trebuie.
Tinere, învaţă-ţi jurămintele!
E o partidă pe cinste, nu-i aşa?
Victoria... Sigur crede că sunt un prost. Ziua asta nu putea fi mai rea.
Repetiţia pentru nunta dintre fiul familiei van Dort şi d-ra Everglot,
se încheie dezastruos.
Nunta ar putea fi amânată.
Fiul familiei van Dort a reuşit să strice toată repetiţia...
Nu poate fi atât de greu. Sunt doar câteva jurăminte simple.
Cu această mână, îţi voi lua soţia... Nu...
Cu această mână, te voi îmbrăţişa... Doamne, nu...
Cu această lumânare voi... îi voi da foc mamei tale.
Nu are nici un rost.
Cu această mână, îţi voi alunga tristeţea.
Cupa-ţi nu se va goli niciodată, fiindcă eu voi fi vinul din ea.
D-nă Everglot, arătaţi încântător astă-seară.
Ce anume d-le Everglot?
Să vă spun tată? Dacă insistaţi, d-le...
Cu această lumânare, îţi voi lumina calea în întuneric.
Cu acest inel, îţi cer să fii a mea.
Da, vreau.
Poţi săruta mireasa...
- Un nou venit. - Cred că a leşinat. Te simţi bine?
- Ce s-a întâmplat? - Se pare că a sosit o prospătură.
- Nu are şi vreun frate mort? - E încă moale.
Să toastăm, atunci.
- În cinstea proaspeţilor căsătoriţi. - Proaspăt căsătoriţi?!
În pădure, ai rostit jurămintele atât de frumos.
Aşa am făcut?!
Aşa am făcut. Trezeşte-te! Trezeşte-te! Trezeşte-te!
Bună ziua. Faceţi loc.
Eu sunt Paul, chelnerul şi mă voi ocupa de meniul pentru nuntă.
Meniu pentru nuntă? Îmi lasă gura apă.
Un vierme.
Staţi departe de mine!
Am un... am un pitic şi nu mi-e frică să-l folosesc.
Vreau nişte întrebări. Acum!
Răspunsuri. Cred că vrei să spui răspunsuri.
Mulţumesc. Da, răspunsuri.
Vreau nişte răspunsuri. Ce se întâmplă aici? Unde sunt? Cine sunteţi?
E o poveste cam lungă.
Şi ce poveste. O poveste tragică de iubire, plină de pasiune şi cea mai sumbră crimă.
Sună bine.
Daţi-i drumul, băieţi.
Ascultaţi-mă voi morţi veseli, măcar cei care aţi mai rămas cu urechi.
Vă voi spune o poveste care ar face şi un schelet să plângă,
despre a noastră încântătoare mireasă moartă.
Muriţi, muriţi, toţi ajungem aici, Nu vă-ncruntaţi, că nu-i foarte rău.
Puteţi să v-ascundeţi, puteţi să vă rugaţi,
Dar, până la urmă, tot aici veţi fi îngropaţi.
Prea frumoasă fată despre care vă spun, Era cunoscută de toată lumea din jur.
Într-o zi, un străin misterios a sosit în oraş,
Arătos, nevoie mare, dar fără un ban în buzunare.
Şi fata noastră, biata de ea, s-a-ndrăgostit de el lulea.
Când tatăl ei n-a fost de acord, Ea nici gând nu a dat înapoi.
Aşa că, cei doi îndrăgostiţi au pus la cale un plan,
Prin care să fugă împreună, pe-ascuns.
Muriţi, muriţi, toţi ajungem aici, Nu vă-ncruntaţi, că nu-i foarte rău.
Puteţi să v-ascundeţi, puteţi să vă rugaţi,
Dar, până la urmă, tot aici veţi fi îngropaţi.
Au plănuit să se-ntâlnească noaptea târziu.
N-au spus nimănui, ci au păstrat secretul doar între ei.
Rochia de mireasă a mamei îi venea de minune.
N-ai nevoie de multe când iubeşti, cum se spune.
În afară de câteva lucruri mărunte. Bijuterii de familie şi săculeţul cu bani.
În cimitir, lângă bătrânul stejar, în noaptea ceţoasa şi-ntunecată,
când ceasul 3 fără un sfert arată,
Ea de plecare pregătită era, dar el oare unde se află?
- Şi apoi? - Ea aştepta.
- Şi apoi? - Acolo, în umbră... era un bărbat?
- Şi apoi? - Atât de tare inima-i bătea.
- Şi apoi? - Şi apoi, totul s-a făcut negru.
Când a deschis ochii, era moartă deja. Bijuteriile-i lipseau şi inima frântă-i era.
Apoi a jurat chiar sub copacul acela,
S-aştepte adevărata iubire care o va elibera.
Mereu aşteptând pe cineva care mâna-i va cere,
Când, din senin, acest tânăr frumos apare.
Şi care a jurat să-i fie alături mereu.
Asta-i povestea miresei moarte, pe care v-am spus-o eu.
Muriţi, muriţi, toţi ajungem aici, Nu vă-ncruntaţi, că nu-i foarte rău.
Puteţi să v-ascundeţi, puteţi să vă rugaţi,
Dar, până la urmă, tot aici veţi fi îngropaţi.
Victoria, pleacă de la fereastră.
Sunt sigură că se va întoarce în curând. Îi este foarte frică de întuneric.
De fapt, când era mic, obişnuia să ude patul, nu-i aşa William?
Intră.
- Lord Barkis, sper că vă place camera. - Mulţumesc, sunteţi o gazdă desăvârşită.
De aceea, îmi pare rău că trebuie să fiu eu
cel care va aduce veşti atât de proaste.
Vrei să repeţi care e noutatea serii pentru noi?
Victor van Dort a fost văzut pe pod,
în această seară, în braţele unei femei misterioase.
Împărăteasa Întunericului şi dl. van Dort au dispărut împreuna în noapte.
Şi acum, vremea...
- Câţiva nori răzleţi... - Destul! Asta e tot.
Femeie misterioasă? El nu cunoaşte nici o femeie.
Sau asta aţi crezut dv.
Vă rog să mă chemaţi, dacă aveţi nevoie de ajutor, în orice privinţă.
- Doamne, Finnis, ce ne facem? - Adu-mi muscheta.
Vai, William, fă ceva!
Cel care a adus ştirea, a avut, probabil, o zi mai proastă.
Ştiţi cum e. Vroia doar să dea o veste oarecare.
Nu are importanţă.
Mirele lipseşte de la nuntă,
ca să nu mai vorbesc de implicaţiile financiare.
- Şi de ruşinea pe care o vom suporta. - Daţi-ne şansa de a-l găsi.
- Vă implorăm! Doar până în zori. - Foarte bine. Până în zori.
Victor, dragule, unde eşti?
Mi se pare că iubitul tău e puţin cam nestatornic.
- Nu e iubitul meu, e soţul meu. - Victor, unde ai dispărut?
- Poftim! Voi fi cu ochii pe el pentru tine. - Victor?
Uite-l, uite-l! Ne scapă. Repede, repede! După el.
Victor?
- Mulţumesc. - Victor, unde eşti?
Victor, unde ai dispărut?
Eşti căsătorit, nu-i aşa? Eu sunt văduva. Ce nepoliticos! A luat-o pe acolo.
Victor? Victor, iubitule...
Te rog, e o greşeală. Nu sunt mort.
Scuzaţi-mă. Scuzaţi-mă Scuzaţi-mă. Vă mulţumesc.
Victor?
- O fundătură! - Victor, eşti aici?
Puteai să mori, prostuţule. Nu e minunată priveliştea? Îmi tăie răsuflarea.
Aşa ar fi, dacă aş mai avea-o.
Ce romantic!
Îmi pare foarte rău pentru ce ţi s-a întâmplat
şi mi-ar plăcea să te ajut, dar chiar trebuie să ajung acasă.
- Aici e casa ta acum. - Dar nici nu ştiu cum te cheamă.
Ce mod nemaipomenit de a începe o căsnicie.
Taci!
- Numele meu este Emily. - Emily...
Aproape că uitasem. Am ceva pentru tine. E un cadou de nuntă.
Mulţumesc.
Rămăşiţă? Rămăşiţă! Câinele meu, Rămăşiţă.
Rămăşiţă, ce băiat cuminte!
Ştiam că te vei bucura, când ai să-l vezi.
Cine e cel mai cuminte căţel? Şezi! Şezi, Rămăşiţă, şezi. Bravo băiete!
Rostogoleşte-te, rostogoleşte-te. Bravo, Rămăşiţă! Prefă-te mort. N-am vrut...
- Ce drăguţ e! - Să-l fi văzut cu blană.
Mama nu-l putea suferi pe Rămăşiţă. Dar ea nu e de acord cu nimic.
Crezi că pe mine m-ar accepta?
Eşti norocoasă că nu va trebui s-o cunoşti.
De fapt, dacă tot ai adus vorba de asta, cred că ar trebui s-o cunoşti.
De vreme ce suntem căsătoriţi, trebuie să o cunoşti neapărat. Şi pe tatăl meu.
- Ar fi bine să mergem chiar acum la ei. - Ce idee bună! Unde sunt îngropaţi?
- Ce s-a întâmplat? - Nu sunt de prin partea locului.
- Dar de unde? Sunt încă în viaţă! - Mă tem că da.
- Deci, avem o problemă... - Ce-ai spus, Rămăşiţă?
Nu cred că e posibil... Dacă pui problema aşa...
- Ce? - Bătrânul Gutknecht.
Bătrâne Gutknecht, eşti acolo?
E cineva acasă? E cineva?
- Aici erai. - Draga mea, iată-te!
- L-am adus şi pe soţul meu, Victor. - Ce-ai spus? Soţ?
- Îmi pare bine să vă cunosc, d-le. - Vrem să ajungem sus, pe tărâmul celor vii.
- Tărâmul celor vii? Draga mea... - Te rog, bătrâne Gutknecht.
De ce să te duci acolo sus, când toată lumea moare ca să ajungă aici?
D-le, vă rog să mă ajutaţi. Ar însemna foarte mult pentru mine... pentru noi.
Nu ştiu... Nu e firesc.
Te rog, bătrâne Gutknecht. Trebuie să fie ceva.
Să văd ce pot face... Unde am pus cartea aceea?
Trebuie să fie pe aici, pe undeva...
Iat-o.
Am găsit. Un descântec ucrainean de vânătoare.
Exact ce îmi trebuie ca să meargă repede.
- Cât mă bucur că m-am gândit la asta! - Şi eu.
Ei bine...
Descântecul ucrainean de vânătoare?
Am terminat. Sunteţi gata? Să nu uitaţi, ca să vă întoarceţi, spuneţi hop-scotch.
- Hop-scotch? - Asta e.
Am petrecut atâta timp în întuneric,
încât aproape că uitasem cât de frumoasă e lumina lunii.
Cred că ţi-a căzut ceva.
Aşteaptă... Cred că ar trebui să-i pregătesc pe ai mei de vestea cea mare.
- Mă voi duce înainte, iar tu aştepţi aici. - Perfect!
Nu lipsesc mult. Stai aici. Mă întorc imediat.
Bine.
Nu trage cu ochiul.
În clipa în care îl văd pe băiatul lui van Dort,
îl strâng de gât cu mâinile mele.
Mâinile tale sunt prea groase, iar gâtul lui, prea subţire.
Va trebui să foloseşti o sfoară.
Sunt vocea conştiinţei tale. Ascultă-mă. Am un sentiment ciudat legat de acel băiat.
Du-te şi bate pe altcineva la cap.
Victor s-a dus la părinţii lui, exact aşa cum a spus.
Dacă n-aş sta în mintea ta, aş zice că ţi-ai pierdut-o.
Sunt sigură că are un motiv bine întemeiat pentru care lipseşte atât de mult.
- Sunt sigur. De ce nu te duci să-l întrebi? - Foarte bine. Asta voi face.
Nu putea ajunge prea departe cu picioarele acelea îngheţate.
- Victoria! - Victor, sunt atât de fericită să te văd!
- Vino lângă foc. Unde ai fost? Eşti teafăr? - Eu... eu... O, vai!
Eşti rece ca un mort! Ce ai păţit? Haina ta...
Victoria, îţi mărturisesc că azi dimineaţa eram îngrozit că trebuie să mă căsătoresc,
Dar după ce te-am cunoscut, am simţit că vreau să fiu cu tine pentru totdeauna.
Şi că nunta noastră trebuie să aibă loc cât mai repede.
Victor şi eu simt la fel.
Victoria, se pare că m-am căsătorit deja. Să ştii că s-a întâmplat pe neaşteptate.
Iubitule, vroiam să-i cunosc pe... Iubitule, cine e?
- Cine e ea? - Sunt soţia lui.
Victor?
Victoria, aşteaptă, nu înţelegi. E moartă. Uite!
Hop-scotch.
Nu, nu... Victoria!
M-ai minţit, doar ca să te întorci la cealaltă femeie.
Nu înţelegi? Tu eşti cealaltă femeie.
Nu! Eşti căsătorit cu mine. Ea e cealaltă femeie.
Are dreptate.
Şi eu care credeam că totul merge atât de bine.
- Îmi pare rău, dar nu putem continua aşa. - De ce nu?
- Din cauza ochiului meu, nu-i aşa? - Nu! Ochiul tău e... încântător.
În altă situaţie, cine ştie? Dar suntem atât de diferiţi. Tu eşti moartă.
Trebuia să te fi gândit la asta înainte de a mă cere în căsătorie.
Chiar nu înţelegi? A fost o greşeală. Nu m-aş fi căsătorit niciodată cu tine.
Trandafiri pentru iubire eternă. Ce drăguţ...
Că răsuflarea unui copil.
De ce eşti atât de tristă?
Poate are dreptate. Poate suntem prea diferiţi.
Poate ar trebui să-şi facă un control la cap.
Aş putea să i-l fac eu.
Dar locul lui e lângă ea. Domnişoara cea vie cu obraji trandafirii şi inima ei care bate.
Fetele alea sunt atât de banale. Tu ai... ai o personalitate minunată.
Ce are-n plus faţă de tine Acea domnişoară subţire?
Nici nu poate ţine-o lumânare în faţa zâmbetului tău minunat.
Are puls, ce mai aveţi de comentat?
E un lucru neînsemnat, pe nedrept apreciat.
Dacă şi el te-ar cunoaşte aşa cum te cunoaştem noi.
Şi fiinţa aceea prostuţa nici nu-i poarta inelul.
Nici nu cânta la pian.
- Nici nu ştie să danseze. - Sau să cânte.
- Nici nu se compară. - Dar măcar respiră.
Cui îi pasă?
E un lucru neînsemnat, pe nedrept apreciat.
Dacă ar vedea şi el cât de specială eşti.
Dacă te-ar cunoaşte aşa cum te cunoaştem noi.
Dacă ating o lumânare arzând, Nu simt nici o durere.
Dacă mă tăi cu un cuţit, Nu se întâmpla nimic.
Ştiu că inima ei bate, Ştiu că eu sunt moartă,
Dar durerea pe care aici o simt, E adevărata şi nu mint.
Dar mi-a rămas o lacrimă să plâng.
Are singurul avantaj că e vie.
E un lucru neînsemnat, pe nedrept apreciat.
Toată lumea ştie că-i o stare trecătoare, Pe care o vindecă repede a sorţii lucrare.
Cui îi pasă?
E un lucru neînsemnat, pe nedrept apreciat.
Dacă ar vedea şi el cât de specială eşti.
Dacă te-ar cunoaşte aşa cum te cunoaştem noi.
Dacă ating o lumânare arzând, Nu simt nici o durere.
De e gheaţă, de e soare, Pentru mine e tot una.
Dar durerea din inimă o simt, Deşi nu mai bate, se frânge iubind.
Şi durerea pe care aici o simt, E adevărată şi nu mint.
Ştiu că sunt moartă, Dar mi-au rămas lacrimi să plâng.
E adevărat, mamă. Victor e însurat cu o femeie moartă. Am văzut-o, e un cadavru.
- Stătea chiar aici, lângă Victor. - Victor a fost în camera ta?
- Trebuie să-l ajutăm. - E de-a dreptul scandalos.
Vino şi stai jos, draga mea. Tremuri ca o frunză. Las-o pe Hilde să-ţi aducă o pătură.
Adu-i mai bine o cămaşă de forţă. A înnebunit de tot.
Vino, Hildegarde.
Şi s-a culcat la ora 1...
Ce se întâmpla, pentru numele lui D-zeu?
Cine ar putea fi la ora asta?
D-ră Everglot, ce căutaţi aici? Ar trebui să fiţi acasă, copleşită de durere.
Părinte Galswells, trebuie să vă întreb ceva...
E foarte neobişnuit.
Vă rog, vă implor.
Dv. sunteţi singurul de aici care ştie ce e dincolo de moarte.
Un subiect sinistru pentru o viitoare mireasă.
E o mireasă de care mi-e frică.
De aceea, trebuie să aflu dacă cei vii se pot căsători cu morţii.
Despre ce vorbiţi?
Vă rog, e vorba de Victor. E căsătorit cu un cadavru.
Are o soţie moartă. Trebuie să fie o cale de a desface această căsătorie.
Cred că ştiu ce e de făcut. Veniţi cu mine.
Victoria, unde ţi-e corsetul?
Vorbeşte în alte limbi, despre legături necurate.
- Mă tem că mintea ei nu mai are scăpare. - Nu e adevărat. Daţi-mi drumul!
Vă mulţumesc, părinte Galswells. Vă mulţumesc foarte mult.
- Du-o în camera ei. - Nu! Spun adevărul.
Victor are nevoie de ajutorul meu. Hildegarde, tu mă crezi, nu-i aşa?
- Mamă, mamă te rog! - Ferecaţi uşa şi ferestrele.
Aveţi grijă să nu mai scape iarăşi.
Are nevoie de ajutorul nostru. Daţi-mi drumul!
Oare umilinţa se va sfârşi vreodată?
Vor trebui să treacă ani până să mai ieşim în public.
Ce vom face acum?
Ne vom continua planul, cu sau fără Vincent.
- Victor. - Nu contează.
Faptul că acest băiat a părăsit o tânără că Victoria, e de-a dreptul o crimă.
Dacă aş avea lângă mine o femeie cum e fiica dvs.,
i-aş dărui bogaţii minunate,
care le-ar întrece chiar şi pe cele regale. Înseamnă că soţia dvs. e foarte norocoasă.
Nu sunt căsătorit. Am fost trădat cu ani în urmă,
dar o tragedie mi-a răpit tânăra soţie.
Când eşti singur, averea nu valorează nimic.
Veşti minunate, Victoria. Va fi o nuntă, în cele din urmă.
L-aţi găsit?
Grăbeşte-te! Rudele pot sosi în orice clipă.
- Trebuie să arăţi bine pentru lord Barkis. - Lord Barkis?
Va fi un soţ minunat.
Într-adevăr, o întorsătură fericită a lucrurilor.
Şi avantaje mult mai multe, de data aceasta.
Dar nu-l iubesc. Nu mă puteţi obliga să fac asta.
Trebuie.
Vă rog, vă implor. Trebuie să fie o altă cale.
Dacă nu te căsătoreşti cu lord Barkis, vom ajunge în stradă, fără nici un ban.
- Suntem în pragul sărăciei. - Dar, Victor...
- Victor van Dort a plecat, copilă. - Te vei căsători cu lord Barkis, mâine.
Conform planului.
Draga mea, nu mă privi aşa.
Va trebui să fim împreună, doar până când moartea ne va despărţi.
Şi asta se va întâmpla mai curând decât crezi.
E aproape dimineaţa. Pe unde umblă?
Victor van Dort a fugit cu un cadavru şi i-a frânt inima viitoarei sale mirese.
- Aceasta are un nou pretendent bogat. - Un nou pretendent bogat? Nu se poate.
- A spus cadavru? - Nu fi ridicol.
Nici un cadavru nu s-ar căsători cu Victor al nostru.
Mayhew, încetează cu tusea aia blestemată!
Mayhew, vrei să ne omori? Sigur încearcă să ne omoare.
Eu... Cred că ţi-a căzut asta.
Regret... Regret că te-am minţit în legătură cu faptul că am vrut să-mi văd părinţii.
Doar că această zi nu s-a încheiat... conform planului.
- Iartă-mi entuziasmul. - Îmi place entuziasmul tău.
Un nou venit! Un nou venit!
Repede, repede, angajaţi. Bună ziua. Băutură pentru toată lumea.
- Mai doriţi o bere, d-le? - Nu, mulţumesc. Doar jumătate.
Sunteţi o adunătură de proşti morţi.
Vin, vin. Faceţi loc. Numele meu e Plum... d-ra Plum.
Mayhew? Mayhew, cât mă bucur să te văd. Îmi pare nespus de rău.
Datorită mirosului, mă simt nemaipomenit.
Haideţi băieţi, nu vedeţi că domnului îi e sete?
Mayhew, trebuie să mă întorc.
Cred că ceilalţi sunt foarte îngrijoraţi. Ce mai fac?
Încă se întreabă unde aţi dispărut, iar d-ra Victoria...
- Da, da... Ce mai face? - Se mărită în seara asta.
- Ce-ai zis? Cu cine să se mărite? - Cu un nou venit în oraş sau cam aşa ceva.
Dar e imposibil!
N-au vrut să risipească tortul în lipsa dvs.
- Dar de ce a făcut asta? - Femeile... Nu se poate trăi cu ele.
E timpul să te aduni şi să mergi mai departe.
Apropo de adunat...
Victor, unde pleci?
D-ră Victoria, trebuie să plecăm la biserică.
Ieri credeam că nunta mea va fi frumoasă.
Acum mă simt ca într-un vârtej, purtată pe mare.
Marea te poate duce oriunde, draga mea.
Poate într-un loc mai bun.
Cu această lumânare, îţi voi lumina calea în întuneric.
Cu acest inel, îţi cer să fii a mea.
Şi acum, vă declar soţ şi soţie.
E prea târziu...
D-ră Plum, ce să fac? A plecat fără să spună un cuvânt. Toţi bărbaţii sunt aşa?
Nici unul nu e prea deştept şi nu poţi schimba asta.
- Draga mea, trebuie să vorbim. - Lasă-mă pe mine să-i spun, te rog.
- Ce e? - E o problemă cu această căsătorie a ta.
- Nu înţeleg. - Jurămintele vă leagă
doar până când moartea vă desparte. Ce vrei să spui?
- Moartea v-a despărţit deja. - Dacă află, va pleca.
- Trebuie să poţi face ceva. - Există o singură cale.
- Te rog, lasă-mă pe mine să-i spun. - Care cere sacrificiul suprem.
- Treci la partea bună. - Despre ce e vorba?
- Va trebui să-l omorâm. - Ce?
Victor va trebui să renunţe la viaţa de acum pentru totdeauna.
Va trebui să-şi reînnoiască
jurămintele pe care le-a făcut în lumea celor vii şi să bea din vinul veşniciei.
Inima lui va înceta să bată pentru totdeauna şi atunci va fi liber să ţi-o ofere ţie.
N-aş putea să-i cer asta niciodată.
Nici nu trebuie. O voi face de bună voie.
Tinere, dacă alegi această cale,
nu vei mai putea să te întorci în lumea de sus. Înţelegi?
Da.
Adunaţi-vă! Adunaţi-vă toţi.
Am hotărât să facem asta cum se cuvine. Luaţi tot ce puteţi şi urmaţi-ne.
- Petrecerea se mută sus. - Sus? Nu ştiam că putem urca.
- Sună înfricoşător. - Să mergem.
O nuntă, o nuntă, Va avea loc o nuntă, o nuntă.
Aşteaptă, Victor. Nu te poţi căsători arătând aşa.
Păienjenii spun că eşti drăguţ, Dar vai, ţi-ar trebui un costum.
Dar nu-ţi face griji, ne pricepem la asta Şi-ncântător, încântător tu vei arăta.
O cusătură aici, un pliu acolo, Puţină dragoste, încă un fir şi eşti gata.
Avem de toate, după cum vezi,
Îţi garantăm calitatea, cu nenumărate dovezi.
Încă puţin aici ca să arate perfect, Să fim siguri că facem totul corect.
Când toată lumea te va vedea, cu siguranţă se va impresiona.
O nuntă... Va avea loc o nuntă.
- Un tort de nuntă-i, negreşit, sublim. - Parcă lipseşte ceva.
- Mai adăugă praf în ea. - Aş vrea să fi avut mai mult timp.
Poate că nu-i totul pierdut. Te rog, dă-te puţin s-ajut.
- Nasul meu. - Scuze.
Staţi puţin, cred c-am găsit. Puţin din asta şi-un tort perfect am pregătit.
O nuntă, o nuntă, Va avea loc o nuntă.
Va fi o nuntă, o nuntă. Să ne bucurăm cu toţii pentru a noastră mireasă.
Un lucru este sigur, Îi vom fi mereu aproape.
Să o apăram veşnic de toate Pe viitoarea mireasă, a noastră mireasă.
- A noastră mireasă azi se mărită. - Iat-o... Vine.
Mireasa noastră e aici. A aşteptat această zi cât pentru alţii ani.
Această zi, această zi, Speranţele şi mândria noastră.
Mireasa e aici. Iată mireasa.
Această zi, această zi va ţine un veac
Şi toţi prietenii vor munci să-i facă pe plac.
Să fie ziua perfectă la care mereu a visat, Speranţele şi mândria noastră,
A noastră mireasă, Minunata mireasă.
Va fi petrecere cum n-a mai fost vreodată,
Vii şi morţi se vor bucură mai mult ca niciodată.
Pe tărâmul de sus, La balul miresei.
Iată vine mireasa, în cea mai măreaţă zi, Să petrecem pe tărâmul celor vii.
Linişte, vă rog.
Vă mulţumesc. Elegant, cult, frumos...
Victoria are un soţ cu toate aceste calităţi şi nu numai.
Soarta ne-a adus împreună şi nimic de pe această lume nu ne poate desparţi.
E un ochi în supă mea.
Scuzaţi-mă.
- Aduceţi-mi muscheta. - Faceţi loc, faceţi loc.
Scuzaţi-mă, dv. nu ştiţi, dar am locuit în cadavrul mamei dvs.
Stai puţin. Îmi plac femeile cu carne pe ele.
Ce-i cu toţi oamenii ăştia? Cred că sunt rude cu tine.
În nici un caz. Dacă bunicul meu ar vedea asta, s-ar răsuci în mormânt.
Finnis, unde ţii tăriile?
Încă o ştire... Morţii sunt printre noi!
Vino înapoi. Cum îndrăzneşti să te furişezi? Vino înapoi.
Fricosule!
Nu!
Bunicule?
- Pleacă de aici! Dispari! - Dulceaţă, scumpo... Gertrude.
- Helfried? Dar eşti mort de 15 ani... - Sincer să fiu, nu-mi pasă deloc.
M-am săturat. Vom lua cât mai mulţi bani şi vom pleca de aici.
- Bani? Care bani? - Zestrea ta. E dreptul meu.
Părinţii mei nu au bani. Căsătoria mea cu tine i-ar fi scăpat de sărăcie.
Sărăcie? Nu poate fi adevărat. Spune-mi că minţi.
Lucrurile n-au mers conform planului tău, lord Barkis?
Înseamnă că, în ceea ce priveşte dezamăgirea, ne potrivim perfect.
Dispăreţi demoni din iad. Întoarceţi-vă de unde aţi venit.
- Nu veţi intra aici. Înapoi, înapoi. - Mai încet, suntem într-o biserică.
Dragii mei care aţi trecut deja dincolo, ne-am adunat aici pentru a-i uni
pe acest bărbat şi pe această tânără moartă, în sfânta taină a căsătoriei.
Victor?
Poţi începe...
Cu această mână, îţi voi alunga tristeţea.
Cupa-ţi nu se va goli niciodată, fiindcă eu voi fi vinul din ea.
Acum e rândul tău...
Cu această mână, îţi voi alunga tristeţea.
Cupa-ţi nu se va goli niciodată, fiindcă eu voi fi...
- Voi fi... - Continuă, draga mea.
Cupa-ţi... nu se va goli niciodată... pentru că eu voi fi...
Eu voi fi vinul din ea.
Cred că s-a răzgândit.
- Nu pot. - Ce s-a întâmplat?
E nedrept. Am fost mireasă, dar visurile mi-au fost furate şi acum...
Acum eu sunt cea care le ia altcuiva. Te iubesc, Victor, dar nu eşti al meu.
Victoria!
Ce emoţionant! Întotdeauna plâng la nunţi.
Tinerii îndrăgostiţi sunt, în sfârşit, împreună.
Sigur vor trăi fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Dar uiţi că e tot soţia mea. Nu plec de aici cu mână goală.
Tu...
- Emily? - Tu!
- Dar te-am părăsit... - M-ai omorât.
Sigur această femeie delirează.
Ne pare rău că am stat atât de puţin, dar trebuie să plecăm.
- Ia-ţi mâinile de pe ea. - Trebuie să te omor şi pe tine?
Victor, prinde asta!
Scuze...
- Atins, draga mea. - Ieşi afară.
Bine, plec.
Dar mai întâi un toast pentru Emily,
mereu domnişoara de onoare, niciodată mireasă.
Spune-mi, draga mea, dacă o inimă se mai frânge, odată ce a încetat să bată.
Lasă-mă pe mine, lasă-mă pe mine.
Trebuie să le respectăm dorinţele. Suntem printre cei vii acum.
Bine zis.
Nu mai e nevoie de asta.
Dacă e aşa, atunci e numai al vostru.
Un nou venit...
Victor, n-am crezut că am să te mai văd vreodată.
Aşteaptă, ţi-am promis ceva.
Te-ai ţinut de promisiune. M-ai eliberat.
Acum te eliberez şi eu.