Unele lucruri sunt mari de la început,
iar altele sunt mici.
Foarte mici.
Însă uneori, un lucru mic,
poate produce schimbări majore.
DINOZAUR
Traducerea şi adaptarea: Lemnaru Florin
Sincronizarea: Masterblaster Team
- Yar, ce-i asta? - Nu ştiu.
Plio, vino înapoi! Nu ştim ce e chestia aia!
Plio, ai grijă!
Tată, vino încoace.
E periculos, Zini.
Dar mereu mă duc să văd când se întâmplă ceva.
- Ei bine... Ce e? - E un ou.
Uite!
Ce e?
E un monstru cu sânge rece de peste ocean.
E rău şi ucigaş.
- Mie îmi pare a fi un bebeluş. - "Bebeluşii" cresc mari.
Păstrează-l, şi într-o bună zi când nu suntem atenţi...
o să sfârşim printre dinţii lui.
Fiinţe ca el consideră fiinţele ca noi drept "gustări"!
- Şi atunci, ce facem? - Scapă de el!
Ce e cu tine?
Plio, chestia aia e periculoasă!
Îmi pare rău, micuţule!
Bine. Scapă tu de el.
Aşa voi face.
Ai face bine să te grăbeşti, tată. Pare înfometat.
Poftim, ia-l înapoi.
E în regulă. Îl vom învăţa să urască carnea.
Ai grijă la cap!
Vreau să zic... fii atent. Ar putea să te muşte.
Monstrul ăsta nici nu are dinţi.
Ce-ar putea să ne facă? Să ne molfăie?
Haide, Zini! Uită-te la mutra asta drăguţă.
Ţi se pare a fi a unui monstru?
Dă-mi drumul! Dă-mi drumul!
Ghemotoc de blană...
A fost grozav! Pune mâna pe el!
Oh, nu! Lemurii atacă! Suri, te rog!
Nu mai rezist! Sunteţi prea mulţi!
Încetaţi! Luaţi-vă de cineva de mărimea voastră!
Ajutor! Gata, gata! Încetaţi! Nu, opriţi-vă!
Oh, nu...
Aladar? Nu eşti mort.
- Nu! - Gata, băieţi, încetaţi.
Ritualul de curtare, aţi uitat? O să pierdeţi toate "pupăcelile".
Mamă!
Nu-i nimic, Plio. Ne putem "pupăci" chiar aici!
- Ce păcat că nu-ţi plac copiii. - Sunt nişte mici ticăloşi.
Du-te şi caută-l pe Zini. Repetă replicile de "agăţat".
Să sperăm că a găsit ceva "material" nou de data asta.
Iubito, dacă vei fi mireasa mea, o să-ţi curăţ blăniţa.
Asta e bună. Da, e bună!
Fetelor, numele meu e "Profesorul Dragoste"
iar orele de curs tocmai au început!
Da, sunt tare!
Sper să nu fie contagios.
Sunt o adevărată "epidemie devastatoare de dragoste".
Haide, şmechere. Nu cred că vrei să pierzi discursul anual al lui Yar.
Grozav.
De abia aştept să ascult sfaturile de împerechere de la o maimuţă bătrână.
Eu am auzit că pe vremea lui era un adevărat crai.
- Te referi la Yar? - Da.
Să-l auzi cum spune că el a fost "primul" dintre "primate".
Serios?
Gata, băieţi, adunaţi-vă în jurul meu. Ascultaţi şi învăţaţi de la un "maestru".
Fetelor, să nu săriţi în copac după primul băiat ce face un salt grozav.
E mult mai distractiv dacă îi lăsaţi pe ei să aleagă.
Şi dacă o săritură bună nu e de ajuns, alegeţi la întâmplare.
N-o să uitaţi niciodată ziua asta, aşa că faceţi-o să fie de neuitat.
Şi dacă o daţi în bară, nu vă faceţi griji, ele n-o să-şi amintească niciodată.
Haideţi, băieţi. Doar nu vreţi să le lăsăm pe fete să aştepte!
Duceţi-vă! Pieptul înainte şi bărbia sus!
Fă-i să arate bine, fiule.
Haide, Yar. Cu farmecul meu şi mintea ta, n-o să fie probleme.
Bună, fetelor. Priviţi cine a sosit în oraş.
- Bună, domniţelor! - Aici e "bufetul dragostei"!
- Uitaţi-vă aici! - Bună, frumoaso!
Ofer mostre gratuite! Luaţi-mă cât sunt fierbinte!
Zini!
Pierzi toată acţiunea, amice. Haide, vino.
Aţi auzit? Eu sunt "acţiunea"!
Nu-ţi face probleme, Zini. Ai o şansă şi anul viitor.
Mă bucur că am scăpat de ele.
Cu fetele, până să-ţi dai seama, vor să se mute într-un copac mai mare.
Bietul Zini. Încă o dată clanul are un burlac.
Nu, are doi.
Niciodată n-a fost punctul lui forte.
- E mult mai puternic decât mine. - Aladar...
Dacă ar exista cineva şi pentru tine pe insula asta!
Ştii tu... cineva ca tine, dar mai drăguţ!
Haide, Plio. Ce mi-aş putea dori mai mult?
- Ce sunt alea? - Nu ştiu.
- Tată? - Ceva nu e în regulă.
Aladar, unde e Suri?
Sus, în copac.
Haide! Repede! Haide!
- Mamă! - Suri!
- Mamă! Mamă! - Suri!
- Mamă! - Suri, unde eşti?
Fugi, Aladar! Fugi!
Yar, haide!
- Zini, sari! Sari! - Zini, sari!
- Zini! - Ţine-te bine!
Plio! Yar! Unde sunteţi?
Aladar, aici!
Suri. Uşurel, uşurel.
Au murit cu toţii...
Sunt aici!
Să mergem. Nu putem rămâne aici.
Haide, Suri. Nu ai de ce să te temi.
Priveşte!
- Ai văzut? - Ce?
- Eu am văzut. - Şi eu!
- Unde a dispărut? - Nu ştiu. Hai să vedem.
- Las-o baltă! - Tată!
- O sperii pe Suri. - Nu-i adevărat!
Linişte, toată lumea.
- Yar, ţine-te bine! - Nu ajung!
Aladar, s-au oprit!
Dă-te din calea mea!
Ai auzit ce-a zis Kron. Mişcă-te!
Ai grijă!
Zini, lăsă capul jos!
Mergi înapoi? Să mă anunţi şi pe mine dacă ajungi mai repede la destinaţie.
Mişcă-ţi picioruşele alea, Url, sau vei fi lăsat în urmă.
Uite câţi Aladari sunt aici!
Dacă îţi imaginezi cumva că o să ne alăturăm lor...
Ţineţi-vă bine!
Kron...
O să fim mult mai protejaţi dincolo de...
O să înnoptăm aici. Dă semnalul, Bruton.
Eema, mi-aş fi dorit să fi ajuns deja la locul de cuibărit.
Cu toată agitaţia şi aglomeraţia asta, e greu de găsit un loc de dormit.
Nu sunt obişnuită cu tipul ăsta de comportament.
Baylene, ai picioarele mari. Dă-le câte un şut. Zât de-aici!
N-aş putea face asta.
Vrei să te grăbeşti un pic, Baylene?
Nu vrei să ajungi vie la locul de cuibărit? Arde-le câte una pe spate!
Salut!
Îmi cer scuze! V-am auzit în treacăt discuţia, şi...
Măi să fie! Ia te uită la Url!
De obicei nu se împrieteneşte atât de repede cu străinii.
Ce iritaţie urâtă ai.
O baie bună de nămol şi o îndepărtezi imediat.
Poftim?
El e bunicul meu. E ceva mai evoluat.
Ceva mai evoluat cu câteva specii.
Numele meu e Aladar. Iar aceasta e familia mea.
Toţi care am mai rămas.
Oh, dragule, îmi pare rău.
Baylene e ultima din neamul ei.
N-am mai găsit pe nimeni ca ea pe tot parcursul drumului.
Te-am auzit spunând ceva despre un loc de cuibărit.
E cel mai frumos loc care există, copilă.
E locul unde turma asta îşi procrează copiii.
Vom găsi pe cineva ca noi acolo?
În ultimele zile am văzut animale de toate felurile şi mărimile.
Cine ştie ce o să găsim acolo?
Acum, problema grea e să ajungem acolo.
- Suntem mânaţi fără milă. - De către cine?
- De Kron, liderul turmei. - Abia putem ţine pasul.
Şi pentru o bătrână ca mine... e pur şi simplu indecent acest lucru.
Atunci spune-i şi lui. Ce ar putea face?
Care-i problema lui?
El e liderul, dragule. Kron.
Scuză-mă! Kron! Ai o secundă liberă?
- Dispari, puştiule! - Linişteşte-te, Bruton!
- Tu cine eşti? - Aladar.
De ce nu eşti sus pe deal alături de ceilalţi...
tineri?
M-am întors aici ca să vorbesc cu aceştia.
Se pare că... au mari probleme în a ţine pasul cu restul turmei.
Şi mă gândeam dacă am putea reduce puţin ritmul.
Să-i lăsăm pe cei slăbiţi să impună ritmul... E o idee.
Ar fi mai bine să mă laşi pe mine să mă gândesc la asta, Aladar.
Dar au nevoie de ajutor!
Ai grijă, băiete!
Nu te îngrijora. Aşa îi tratează fratele meu pe noii veniţi.
Indiferent cât de drăguţi sunt.
Cu siguranţă ştii să suceşti capul unei fete, armăsarule.
Dacă aş fi în locul tău n-aş suci capul nimănui, în special al Neerei.
Trebuie doar să-ţi ţii capul plecat şi să ţii minte ce ţi-a spus Kron.
De când primim noi ordine de la cei de teapa lui?
Kron a strivit muşte mult mai mari decât tine, tataie.
I-aş putea lua creierul în palma mea şi...
Nu, Yar, are dreptate... E mai bine să ţinem capetele plecate...
decât să fim mâncaţi de chestiile alea.
Atunci, consideră-te norocos dacă ne urmăresc doar astea.
Scularea! Ajunge cu somnul de frumuseţe. Eşti deja fermecător.
Hei! E cineva acolo?
Zini, ce faci?
Cred că ai lăsat vorba să fim treziţi mai devreme.
- Haide! Mişcă-te! - Ce-i graba asta?
Se întâmplă ceva. Turma se adună fără noi. Hai să vedem ce se întâmplă.
Scularea! Kron spune că toată lumea să pornească.
Haide, scularea! În picioare!
Pluteşte farmecul peste tot în zonă!
- Ai spus ceva? - Nu... Nu, domnule.
Dacă nu doriţi să muriţi, tu şi parazitul ăla mic aţi face bine să vă mişcaţi!
Urâcios tare tipul ăsta, nu?
Uite-o pe prietena ta.
- Despre cine vorbeşti? - Ştii bine despre cine vorbesc: Neera.
Piele solzoasă, ochi galbeni, glezne mari...
Da. I-am făcut o "bună impresie".
Ai nevoie doar de puţin ajutor din partea "maimuţei dragostei".
"Maimuţa dragostei"?
Ăsta, copii, e cunoscut drept un "tontozaur".
Ai spart gheaţa cu asta.
Avem o mulţime de noi veniţi. Asigură-te că înţeleg cum stă treaba.
Nu ne oprim pentru nimeni şi nimic.
Dacă asta e prima voastră traversare, ascultaţi-mă!
Nu există deloc apă până ce nu traversăm în partea cealaltă.
Şi ar fi bine să ţineţi pasul,
pentru că dacă vreun prădător dă peste voi, sunteţi pe cont propriu.
Mişcaţi-vă!
Doamne!
Se pare că e foarte mult de mers.
Şi foarte cald. Dacă mirosiţi ceva ciudat, s-ar putea să fie de la mine.
- Ne mişcăm prea încet. - O să măresc ritmul.
Bătrânico, vezi că ne abatem de la drum.
De asta aveam eu nevoie: de o maimuţă pe spatele meu.
Ridică-te, Eema! Nu putem lăsa chestiile alea să te mănânce.
Stau acolo şi aşteaptă.
Lacul!
- Am ajuns? - E peste... dealul ăla, dragule.
Slavă Domnului!
Haide, Eema. Apă. Ţi-aminteşti de apă?
Ei bine, e timpul să-mi reîmprospătez memoria.
O să intru în lacul ăla...
până o să-mi între apa în ochi...
şi o să mi-i înmoaie...
Poate că apele s-au adunat în altă parte.
Ce doreşti să facem?
Mai ia cu tine pe cineva şi cercetaţi tot perimetrul.
Ajunge! Trebuie să fiţi puternici!
Locul de cuibărit e la doar câteva zile depărtare! Nu vă opriţi!
Kron, nu vom putea merge atât de mult fără apă.
Dacă vom continua aşa, vom pierde jumătate din turmă.
Atunci vom salva jumătatea care merită să trăiască.
Ce, s-au pus deja în mişcare? Nu vom reuşi să ţinem pasul.
A fost apă cândva aici.
Tot timpul a fost apă aici înainte.
Mereu am găsit apă aici. Întotdeauna.
Şi... Şi o mulţime de noroi.
Eema, te rog. Turma n-o să ne aştepte. Trebuie să continuăm.
Trebuie să te ridici!
- A fost apă peste tot aici. - Nu e apă aici, draga mea.
Baylene, nu te mişca.
Ce e? Ce s-a întâmplat?
- Ai auzit? - Bineînţeles.
Ridică piciorul, Baylene.
Acum apasă cu putere.
Întotdeauna mi-au plăcut fetele mari!
- Apă! - Doamne!
- Apă! Haide, veniţi! - Au găsit apă.
Gata, Eema. Vino să bei apă.
Kron, uite! Tot ce trebuie să facem e să săpăm şi...
Bine. Acum, dă-te la o parte.
Aşteptaţi! Aşteptaţi! E destulă pentru toţi!
Eema!
Aşa, împingeţi-vă şi îngrămădiţi-vă! Sunteţi de mare ajutor!
Bruton, ne învârtim în cerc. Nu e pic de apă aici.
- Cred că ar trebui să ne întoarcem. - Linişte!
S-o ştergem de-aici!
Număr până la trei şi ieşiţi afară.
Haide, ieşiţi afară. Nu vă face nimeni rău.
Ce se petrece aici?
Aladarii ăştia mici n-au băut apă deloc până acum.
Cred că s-au speriat de mine.
Păi, cine n-ar fi speriat? Eşti destul de înfricoşătoare.
Ieşiţi afară, băieţi.
Nu vă faceţi griji. E doar un ghemotoc de blană.
Şi sunt mândră de asta. Haide! O să găsească pentru voi nişte apă.
Aici. Puneţi piciorul aici şi apoi apăsaţi.
Haide. Încetaţi!
Hai să lucrăm împreună, bine? Ca o mică echipă.
Sunteţi pregătiţi? Unu, doi, trei...
Apăsaţi!
Bună treabă, Suri!
Aşadar... Unde sunt părinţii voştri?
Mulţi dintre noi suntem pe cont propriu acum.
- Văd că-ţi plac copiii. - Sunt slăbuţi şi uşor de mestecat.
Eu sunt Aladar, "tontozaurul".
Îmi cer scuze.
- Poate că ai dreptate. - Tată, trezeşte-te!
- De ce o ajuţi pe bătrână? - Ce altceva am putea face?
S-o lăsăm în urmă?
Vrei să spui că...
Păi, asta se întâmplă tot timpul.
- Nu poţi supravieţui dacă... - Nu eşti destul de puternic.
Da, aşa e.
Acum vorbeşti tu, sau fratele tău?
Totul e diferit acum. Nu ştiu ce să mai cred.
Neera, dacă avem grijă unii de ceilalţi...
avem cu toţii şanse să ajungem la locul vostru de cuibărit.
- Pari atât de sigur. - Nu sunt.
Însă e tot ceea ce cred.
Aşa că... Apă.
O să-ţi scot nişte apă.
- Pot să încerc şi eu? - Desigur. Trebuie doar să apeşi.
- Scuze... - Tu mai întâi.
S-a mai dus unul şi...
Ei bine, s-a mai dus unul.
Carnozauri!
Poftim? Niciodată nu s-au avântat atât de mult spre nord.
Mingea de foc trebuie să-i fi îndreptat încoace.
I-ai condus direct spre noi! Poate te oferi tu drept hrană!
Porneşte turma! Repede!
- Ce se întâmplă? - Fratele meu pune în mişcare turma.
Kron! Ce se întâmplă?
Carnozauri. Dacă nu ne mişcăm, ne vor ajunge din urmă.
Dar cei rămaşi în spate nu vor reuşi să scape.
- Vor încetini prădătorii. - Nu poţi să-i sacrifici aşa!
Staţi! Aţi putea fi voi în urmă, sau voi!
Dacă îţi mai bagi nasul, te voi ucide.
Nu te apropia de el!
Aladar, nu! Pleacă. Mă descurc eu.
Să mergem! Să mergem! Vin carnozaurii!
- Carno... ce? - Carnozauri.
Nişte guri pline de dinţi ascuţiţi şi atitudine proastă. Să mergem!
Haide, porniţi! O să fim lăsaţi în urmă.
Porniţi!
Haideţi! Grăbiţi-vă! Rămânem în urmă!
Aladar, încetineşte!
Grozav. Am făcut băşici.
Eu am şi băşici peste băşici.
N-aţi vrea să ştiţi în ce loc am băşicile.
- Ce-a fost asta? - A venit de undeva din faţă.
Care e cel mai prost lucru care s-ar putea întâmpla?
Un carnozaur.
Bine. Şi care e cel de-al doilea prost lucru?
Doi carnozauri!
- Doamne! Doamne! - Până aici! Eu am plecat!
Nu ştim sigur ce e. Ar putea fi turma. Să mergem să verificăm.
E Bruton.
Se pare că nu suntem singurii lăsaţi în urmă.
- Ce s-a întâmplat? - Carnozaurii.
- Ar trebui să ne continuăm drumul. - Nu putem să-l lăsăm aici.
Putem, dacă ne mişcăm destul de repede.
Nu arăţi prea bine. Dă-mi voie să te ajut.
Scuteşte-mă cu mila ta. Am nevoie de puţină odihnă.
- Acum plecaţi de-aici. - Cum doreşti.
Dacă te răzgândeşti, ne găseşti în peştera aia.
E întuneric, dar cel puţin e uscat aici.
Că e uscat îmi place. Cu întunericul nu mă prea împac.
Scuze, Url.
Rezistent micuţul ăsta, nu-i aşa?
Se pare că avem un vizitator.
Intri, sau ce faci?
Ce-ţi pasă?
Ştiu măcar că trebuie să mă adăpostesc de ploaie.
Haide, ridică-te!
Poţi să stai lângă noi. E mai cald.
Pot să-ţi reamintesc că e unul dintre ei?
Ei bine, acum se pare că e unul dintre noi.
Cine o fi aranjat călătoria asta?
O să ajungi în locul de cuibărit cât de curând.
Când o să ajungem acolo, o să-i spun eu câteva lui Kron.
Aşa să faci, Eema.
Dacă aş dormi atât de adânc, aş fi în paradis.
Drăguţă, dacă ai dormi atât de adânc, ai fi mort.
Planta asta creştea pe insula noastră.
O să te facă să te simţi mai bine.
De ce face asta? De ce le oferă speranţe deşarte?
Tocmai speranţa e cea care ne-a dus atât de departe.
Dar de ce nu-i lasă să-şi accepte soarta lor?
- Eu mi-am acceptat-o pe a mea. - Şi care e soarta ta?
Să mor aici.
- Asta e realitatea. - Doar dacă o accepţi tu, Bruton.
E alegerea ta, nu soarta ta.
Oricum, planta îţi va face bine.
Carnozaurii.
- Ce facem? - Trezeşte-i pe ceilalţi.
Mişcaţi-vă! Repede!
Mişcă-te, Eema!
Aladar! Aladar! Nu!
O să-i reţin eu! Tu ajută-i pe ceilalţi!
Bruton!
Bruton! Nu!
Bruton!
Ai făcut tot ce-ai putut.
E în regulă, micuţilor.
O să reuşim noi.
Încă o dată, încă o dată! Am zărit cu ochii mei micuţi...
- O piatră. - Încă o dată! Te descurci de minune!
Să vă spun eu ce văd... O fundătură.
- Şi acum ce facem? - Cred că trebuie să ne întoarcem.
- Staţi puţin. - Zini, ce e?
- Simţiţi ceva? - Da!
- Ia te uită! - Ce minunat!
Toată lumea, înapoi! O să ieşim de aici!
Haide!
Aladar, ai grijă!
Nu!
Aladar, ne întoarcem.
Unde? E inutil.
Nu suntem meniţi să supravieţuim.
Ba da, suntem. Doar suntem aici, nu?
Cum îţi permiţi să iroseşti această şansă renunţând pur şi simplu?
Să-ţi fie ruşine.
Ruşine. Să-ţi fie ruşine.
Iar lucrul cel mai rău e că...
ai permis unei bătrâne ca mine să creadă că am avut...
că încă mai am un scop. Şi ştii ce?
Ai avut dreptate. Şi eu încep să cred că am un scop.
Iar eu una, nu am de gând să mor aici.
Oh, Doamne!
Locul de cuibărit. Este... Este intact.
- Noul nostru cămin. - Şi are şi piscină!
Pârtieee!
Ce amator...
Ai grijă!
Nu e rău. Dar nu înţeleg un lucru. Unde e turma?
Şi să nu uităm de Neera.
Vor ajunge şi ei curând.
- Oh, nu. - Eema?
- M-am pripit cu spusele mele. - Ce e?
Ăsta e drumul pe care obişnuiam noi să venim.
Nu vor reuşi niciodată să treacă pe acolo.
Aladar, stai! Kron te va mânca de viu.
N-are decât să încerce.
Sper că Kron să fie dispus să asculte.
Rămâneţi aici.
O să căutăm un alt drum.
Dimineaţă, ne vom căţăra până sus.
Trebuie să încercăm.
Supravieţuirea şi viitorul nostru, sunt dincolo de stâncile astea.
Haideţi, să mergem acasă!
- Voi o să reuşiţi, băieţi, nu-i aşa? - Nu!
Priveşte-i! Sunt rezistenţi. Dacă ei pot s-o facă, puteţi şi voi!
Kron!
Mişcă turma de aici! Vine un carnozaur încoace!
- Continuaţi să vă mişcaţi! - Opriţi-vă!
Am fost în vale. Există un drum mai sigur.
- Haide, arătaţi-le! - Kron, ascultă-l!
- Trebuie să plecăm acum! - Unde? Direct spre carnozaur?
Dacă ne grăbim, putem să-l ocolim! Nu poţi trece peste stâncile alea!
E o prăpastie adâncă în partea cealaltă.
O să omori turma! Ştiu alt drum către vale, pentru toată lumea!
Veniţi cu mine!
Kron!
Ei rămân cu mine!
Să mergem!
Neera!
A adus monstrul ăla direct spre noi! Să mergem pe aici!
Nu! Nu vă duceţi!
Dacă ne împrăştiem, ne va omorî pe toţi. Să rămânem împreună.
Nu...
Kron...
Bun venit acasă!
Daţi-vă la o parte! Mă descurc de minune cu copiii.
Eu aş spune că au trecut ceva ani de când nu ai mai clocit un ou.
Ai dreptate. Aşa că lasă-mă să exersez cu capul tău.
Uite! Cineva vrea să te cunoască.
Eşti cel mai dulce puişor pe care l-am văzut vreodată.
Bună, micuţule! Arată exact ca mine.
Fă cunoştinţă cu tatăl tău. Nu e aşa nebunatic pe cât pare.
Ce zi fericită!
- Bun venit, micuţule! - Vino încoace, ştrengarule!
Ia să mă uit mai bine la tine.
Da, cu siguranţă semeni cu tatăl tău.
Uitaţi-vă ce-am găsit! Noi vecini!
Vrea vreuna dintre voi, domniţelor, să joace "maimuţica la mijloc"?
Uşurel! Uşurel!
Nici unul dintre noi nu ştiu cu adevărat ce schimbări,
mari sau mici, se află în faţa noastră.
Un lucru e sigur însă... Călătoria noastră nu s-a sfârşit.
Putem doar spera faptul că, într-un fel...
vremurile noastre nu vor fi uitate.
SFÂRŞIT
traducerea si adaptarea: Lemnaru Florin
sincronizare varianta: Aurel_Coloid
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania