Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
OPEN SEASON 2
Traducerea şi adaptarea, VocaTeam b.v.
Pădurea primăvara.
Un moment al reînnoirii...
... al renaşterii...
... al optimismului năvalnic...
... când încep noi începuturi...
... şi când neînfricatul cerb...
... se pregăteşte pentru ritualul său de împerechere.
O norocoasă căprioară va ajunge să-şi petreacă viaţa alături de acest cerb măreţ.
Coarnele sale magnifice, un testament al incredibilului său eroism...
... puterea lui, bărbăţia lui, fenomenalitatea lui !
Super-incredibilitatea lui !
Uimitoarea putere bate-pe-oricine !
- Doamnelor si domnilor, vi-l... - Gata, Elliot !
Gata cu noile tale coarne, omule.
Da. Ia o pauză, ciudăţenie a naturii ce eşti.
- Ne-ai terminat cu coroana aia a ta. - Da. Chiar aşa.
- Are dreptate, să ştii. - Plictisitor.
De parcă doar despre asta vorbesc.
Mi-ai văzut noile coarne ? Sunt sută la sută naturale.
Sunt eu însumi. Da !
Copacul ăsta e gigantic.
Ca şi coarnele mele ! Da !
Coroana mea e uriaşă.
Da !
De data asta, chiar am ceva măreţ de spus.
Mă rog, nu la fel de măreţ cum îmi sunt coarnele. V-am făcut-o din nou !
- La micul fix ! - Haide !
- Trebuie s-ajungem la o ceremonie. - Bine, bine.
Aş vrea doar să vă mulţumesc...
... Boog, dl Weenie, Buddy, Serge, Deni şi McSquizzy...
... cei mai buni şi mai dragi prieteni ai mei, pentru că sunteţi aici cu mine...
... în cea mai importantă zi a vieţii mele.
Da, bine, cu plăcere. Acum, hai să...
Din păcate, cerbul burlac se opreşte aici.
Dar încep un nou capitol cu Giselle...
... capra mea, căprioara mea, capra mea femelă.
- Ăsta-i un gând chiar frumos... - Iar viaţa mea de celibatar se termină...
... se încheie, expiră, dispare...
... explodează într-o minge uriaşă de flăcări fără supravieţuitori... !
Elliot, calmează-te.
- Şi hai să ne mişcăm odată. - Da, mergem la nuntă.
Nuntă ?
- Nuntire. - Bine, numai un minut.
- Hai să terminăm şi cu asta. - Staţi. Ajung şi eu.
De-abia le-am şlefuit, nu vreau să le zgârii.
Grăbeşte-te, Elliot ! Haide.
Cad.
- Atenţie ! - La naiba.
- Prea târziu. - O căzătură frumoasă.
Elliot, nu te uita !
- S-a uitat ! - O să explodeze.
Toată lumea, la pământ !
- A fost cumva Elliot ? - Ascultă-mă...
... când eşti îndrăgostită, auzi vocea iubitului tău pretutindeni.
- Tu ştii mai bine, fato. - Te-ai prins.
Maria. Nu-i aşa că-i frumoasă ?
- Mulţumesc, Rosie. - Scumpa noastră Giselle va fi luată.
- Cred c-o să plâng. - Nu-i nici o problemă.
- Elliot ? - Bună, fetelor.
- Bună, Ian. - Salut, Ian.
Doream doar să vă informez că ceremonia începe...
- ... la ora 8:00. - E bine de ştiut.
Şi dacă totul va merge cum s-a plănuit... Şi va merge.
- Vom termina la ora 9:00...
... când se va servi o gustare şi-o mică băutură.
- Super. Mulţumesc, Ian. - Nici o problemă.
Şi Giselle, încă nu-i târziu să te răzgândeşti...
... dacă vrei să serveşti ceva mai arătos, in loc de ceva sleit...
... dacă înţelegi ce vreau să spun.
Şi cred că înţelegi..
Nu prea mă omor după carnea de căprioară...
... dar fato, bucata aia chiar arată delicios.
- Şi ştii asta. - Chiar o ştii.
Nu, mulţumesc.
Elliot e e tot ce-mi va trebui pe veci, ca bărbat.
Coroana mea. Frumoasa mea coroană.
Încetează cu smiorcăitul, prinţeso !
- O să-ţi crească la loc. - Da, o să crească.
Ca şi ultima dată când ţi le-ai rupt.
Şi s-a întâmplat şi înainte.
- Şi încă o dată înainte de asta. - Dacă e un semn asta ?
- Un semn pentru a nu mă... - A nu te ce ?
Însura.
Vedeţi ? Asta-i cu adevărat trist.
- Bietul Elliot. Trebuie să-i distragem atenţia.
Ştiu exact ce putem face...
... ca să-i luăm gândul de la coarne. Îi spargem copita cu o piatră.
- Da, o piatră mare ! - O stâncă.
Nu pot să cred. Adică, sincer nu pot să...
Ştiu ce vrei să faci... Serios, termină...
- Ştiu exact ce vrei de fapt. - Hai, Elliot.
Dacă e ceva ce n-am chef să fac acum...
- ... e o bătaie cu iepuri ! - Bătaie cu iepuri !
Luaţi-l !
Ţi-o iei, grăsane !
Stai !
Şezi.
Acum, numără până la 10.
Ce faci ? Ne scapă.
Boog mi-a dat o comandă să număr până la 10, aşa că...
Nu-mi vine să cred c-am muşcat la chestia asta.
Nu trebuie să-mi mai arăt niciodată slăbiciunile.
Nu ştii cum era să trăieşti cu oamenii.
Dacă ei spun "şezi", tu şezi. Dacă spun "aport", trebuie s-aduci.
Trebuie să fii atent, sau iţi fură libertatea...
- ... şi te închid pentru totdeauna. - Pentru totdeauna ?
Dar ai evadat. Cum ai reuşit ?
- Care-i secretul ? - Să nu uiţi niciodată cine eşti... aici.
Un copil vulnerabil...
- ... care vrea doar să fie iubit ? - Nu !
Un animal sălbatic ce nu se bazează pe nimeni, decât pe el însuşi.
- Acum, spune cu mine. Sunt sălbatic ! - Sunt sălbatic.
- Cu suflet. Sunt sălbatic ! - Sunt sălbatic !
Acum, să găsim ursul ăla gras.
Nu-mi vine să cred, Bob.
A trecut un an întreg de când nu l-am mai văzut pe dl Weenie.
Ştiu că-i încă aici. Pot simţi asta.
Simţi şi tu asta, Bob ?
- Păi, eu... - Dl Weenie ! Dl Weenie !
Crezi că va izbuti să găsească urma noastră de biscuiţi, Bob ?
Crezi că se va reîntoarce la noi, Bob ?
Crezi că dl Weenie e în siguranţă, Bob ?
Boog n-o să mă găsească niciodată.
Unde-o fi Weenie ăla ?
Guten tag, ursule gras !
Sunt victorios !
Lăudărosule. Va trebui să verific regulamentul.
Mortal combat !
M-a nimerit. Bună aruncare, Elliot. Ai câştigat, amice.
Nimeni nu se-aşteaptă vreodată...
... la manevra căzut-din-copac-lovit-rău !
- Chiar inteligent, căpriorule. - M-a terminat cu asta.
- El surprins că tu bun la aşa ceva. - Chiar aşa ?
- Aşa e. - Sfârşitul jocului.
Gata, acum să ne aranjăm.
- Elliot trebuie să-şi spună jurămintele. - Deja ? Nu !
Asta a fost cea mai tare petrecere a burlacilor...
... şi nu vreau să se termine. Vă rog, să ne mai batem cu iepuri.
Da' maturizează-te odată, mocofanule.
- Să mergem. - Boog...
... tu crezi că fac ceea ce trebuie ?
Să mă însor cu Giselle ?
Ce mă-ntreb eu, e dacă Giselle face ceea ce trebuie ?
Fac mişto, stai liniştit.
Vrei să te calmezi odată ?
Ne-am adunat azi aici, pentru un motiv foarte serios.
Elliot ? Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Chiar nimic.
- Eşti în regulă ? - Da. Da.
Chiar perfect. Doar că mi-am tăiat puţin vârfurile.
Giselle şi Elliot...
... s-au curtat şi au luat decizia să rămână împreună pentru totdeauna...
... pe vecie.
A păţit ceva ?
Pentru totdeauna şi pe vecie ?
Încă te mai poţi răzgândi.
Cum ? Staţi, ştiam de "totdeauna".
Dar băieţi, ce-i cu asta, "pe vecie" ?
- Stai calm. - Nimeni nu spusese nimic...
... şi despre ceva adiţional, "pe vecie".
Nu ! Mâncarea asupririi !
Trebuie să fiu puternic.
Poate doar să gust puţin.
Nu !
Da !
Îi voi cere ţapului să păşească în faţă...
... pentru o prezentare ceremonială a coarnelor...
Cornului.
Pentru a-şi declara angajamentul faţă de căprioara sa.
- Serios. Nu-i târziu. - N-o să se-ntâmple asta.
Nu !
Da !
Atât de bun !
Sunt slab ! Cum am putut face asta ?
- Giselle, îl iei pe Ediot... - lan.
Să-ţi fie pereche pe viaţă ?
Da.
Nu !
Iar tu, Elliot...
... o iei pe Giselle să-ţi fie pereche pe viaţă ?
Tu eşti. E replica ta.
E rândul tău.
Elliot. Haide, amice.
- E replica ta. Haide. - Nu fii timid.
Haide. Spune-o, prostănacule.
Elliot, eşti bine ?
Hai, dă-i drumul. Am la 3 un cerb-mitzvah.
- Weenie ! Weenie ! - Weenie ?
- Ce, ştii franceză ? - Weenie ! Nu !
Elliot ? Unde pleci ?
Weenie, întoarce-te !
- Stai. Weenie ! - Trebuie să fiu puternic.
- Weenie ! Weenie ! - Atât de bun.
Weenie, aici ! Weenie ! Aici, băiete !
Weenie !
Nu ! Lună plină !
Tu eşti ? Dl Weenie !
Tu eşti ! Nu-mi vine să cred că eşti tu !
E un miracol.
A fost capturat !
- Ce să fac ? - Bob, a funcţionat !
Nu, asta-i îngrozitor.
Totul e în regulă.
Mămica e aici.
Este torturat !
Nu !
- Nu ! - Nu !
Nu !
- Ce faci ? - Ce se-ntâmplă ?
- Sper să ai o explicaţie bună. - Da ! Da, am !
- De-abia aştept s-aud scuza asta. - A fost îngrozitor.
Weenie îşi vedea de treburile lui, când ea a apărut.
El a ţipat, dar ea i-a ignorat plânsetul.
Iar apoi l-a prins în gheare.
Sfinte Sisoe !
Apoi a-ncercat să-i stoarcă viaţa din trup.
- Asta-i oribil. - Tristă povestea.
Dar el s-a luptat.
L-a torturat.
L-a pălmuit.
I-a băgat mâna în ochi, aşa.
A fost oribil !
A fost cel mai îngrozitor lucru pe care l-am văzut !
Natura omenească !
Elliot, exagerezi măcar puţin cu asta ?
Ascultă, Boog, eu povestesc ce s-a întâmplat.
Şi-ntr-un sfârşit, sfera aia fără par l-a târât...
... în acea caleaşcă a ororii !
Stai, stai. Deci ce vrei tu să spui e că...
- Dl Weenie a fost răpit ! - Nu.
- Pe bune ! - Da, e adevărat.
- Un moment greu. Îi duc deja lipsa. - Şi ce facem acum ?
Păi, putem termina ceremonia. Haideţi.
Am muncit din greu la amenajatul scenei.
Oricât de mult ne-am dori eu şi cu Elliot să terminăm ceremonia...
- ... trebuie să plecăm după dl Weenie. - Giselle are dreptate !
Iar până când nu e înapoi în siguranţa prietenilor si al familiei...
... în mângâierea caldă a piepturilor noastre...
... nu va fi, nu poate fi, nici o sărbătorire.
Şi ce putem face ? Probabil sunt deja la jumătatea drumului spre vale.
Şi ce ? Nu putem renunţa.
N-am dat înapoi când vânătorii ne-au invadat pădurea.
Nu-l putem lăsa baltă pe bunul nostru prieten Weenie.
Ursălăul are dreptate. Cine vine cu mine ?
Da. Pe mine te poţi baza.
- Şi pe mine. - Aşa. Bun. Şi pe mai cine ?
Să ne oţărâm la ei. Deci gata cu flecăreala...
... şi să le-o înfigem până la plăsele !
Nu sunt sigur ce-a zis Squiz, dar o să consider asta ca pe-un "da".
- Da ! E un "da". - Şi eu mă bag.
- Şi eu. - Sunt alături de tine, prietene.
Îmi pare rău, am nevasta şi copiii.
Dacă-ntorci spatele împieliţaţilor ălora doar pentru o secundă...
- ... te-ai dus pe râpă. Nu mă bag. - Nu ne punem speranţe in castor.
Poate-n visele voastre. Eu tocmai mi-am făcut manichiura, fato.
Sună a distracţie. Dar trebuie să rămân să protejez turma.
Sunteţi o adunătură de obtuzi, laşi, nenoro...
Precum Mc_Veveriţa încearcă să spună...
... un grup mai restrâns e probabil mai indicat oricum.
- Ne putem mişca mai repede. - Să ne mişcăm odată.
Plecarea, băieţi.
- Elliot ? - Da ?
Mergi în direcţia greşită, scrântitule !
Ştiu asta. Alinierea după mine.
Dle Weenie, de atâta timp te căutăm.
Cred c-a fost îngrozitor să fii singur-singurel acolo, în sălbăticie.
Nimănui nu-i va veni să creadă !
Să vorbesc cu restul caravanei, Bob ?
Ştiri, ştiri, Gheară-de-Vulpe.
- Apărătoare de Noroi si Omul Sălbatic. - Am auzit. Terminat.
N-o să ghiceşti niciodată.
L-am găsit pe dl Weenie ! Serios !
Salută şi tu, dle Weenie.
- Ai auzit asta ? - Bravo, Apărătoare de Noroi. Mă bucur !
Ce-i Bob ? Omul Sălbatic spune că trebuie să facem plinul.
Ne vedem la camping.
- Terminat. - Ştiri proaspete, dragi călători.
Ascultaţi cu atenţie, am noutăţi extraordinare !
Apărătoare de Noroi si Omul Sălbatic şi-au găsit căţelul şoricar pierdut !
Omule, ce bun e.
Fifi, vrei şi tu ?
Roberto, mâncarea aia pentru câini...
... e plină de carbohidraţi.
Şi chiar dac-aş putea pronunţa asta, asta ce e de fapt ?
Ar însemna c-ar trebui să consumi doar proteine fără grăsimi...
... carne slabă, de pasăre.
Cum o să arăţi pe malul piscinei ?
- Nu ştiu. Sexy si foarte fericit. - Era retoric spus, idiotule.
Lasă deoparte ospăţul. Ai mâncat suficient.
Mă voi preface că n-am văzut asta.
- Fifi ? - Da ?
Cât crezi că mai durează până oprim ?
Pentru că trebuie să fac caca.
Serios, trebuie urgent să fac caca.
Ţi-am spus c-o să fie o călătorie lungă, dar tu nu asculţi niciodată.
Aşa cum nu m-ai ascultat când ţi-am spus să nu mănânci tot burrito-ul ăla.
Acum, ştii ce trebuie să fac eu.
La naiba.
De fiecare dată când plecăm de-acasă, mă faci să trec prin...
Fifi ! Fifi, termină !
- M-auzi ? - Haide. Ajută şi tu un frate la ananghie..
Ce naiba l-a apucat pe câinele ăla ?
Ştii că urăsc să fac asta.
Da, dar o faci atât de bine. Poţi să te grăbeşti odată ?
Aici erai scumpul meu, Fifi.
O oprire de urgenţă, soseşte acum.
Scârbos !
Nu, Fifi. Nu.
Ştiri, ştiri. Sunt Gheară-de-Vulpe.
Unul din vorbăreţii mei tocmai ne-a servit o supă de maţe...
... şi ne-a cam luat greaţa. Să oprim puţin. Terminat.
Hai, mâţă proastă. Pleacă de pe stradă.
Voi doi alergaţi puţin până mă curăţ eu.
La o parte, la o parte ! Nu vreau să fiu nepoliticos, dar mă taie rău.
- Stanley, bătrâne prieten ! - Iar începem.
Stanley, au trecut ani de zile.
De fapt, a trecut exact un an, Roger.
Serios ? Mi s-a părut c-a trecut mult mai mult.
Iar trebuie să explic asta ?
Bine, ascultă, mergem la Pet Paradiso în fiecare an, în aceeaşi perioadă.
Şi, dureros, avem de fiecare dată aceeaşi conversaţie.
- Aceeaşi ? - Da. Aceeaşi.
Nu-ţi sună nici un clopoţel, deci ?
Stanley, au trecut ani de zile.
Va fi o săptămână tare lungă.
Rufus. Aici erai. Ce mai face steaua mea ?
Charlene, uită-te la tine.
Eşti mai drăguţă decât o grămăjoară de unt de pe-o prăjitură de grâu.
Pentru numele lui Dumnezeu.
- Mulţumesc, Rufus. Îmi permiţi ? - Aş fi recunoscător chiar.
Fifi. Ai auzit că l-au găsit pe dl Weenie ?
- Nu-i extraordinar ? - Într-adevăr ?
- Eşti sigur ? - Am auzit c-a trăit cu sălbăticiunile.
Nu. Asta e terifiant !
- E norocos că nu i-au făcut ceva rău. - Sau că nu l-au omorât.
Sau mai rău.
Am făcut odată parte dintr-un cerc dubios, cu animale sălbatice.
- Ai fost ? - Am fost.
Şi cum a fost ?
E prea dureros pentru mine să vorbesc despre asta.
Strângeţi-vă în jurul meu.
Bine, Fifi. Vrei tu jucăria care scârţâie ?
Aşa eram.
- Singurel. - O vrei ?
Singur în jungla aia ceţoasă.
Acea necruţătoare inimă a întunericului, unde nu-ţi poţi vedea nici propriile labe.
Iar singurul sunet e cel înnebunitor, dar adorabil...
... răpăit al inimii tale.
Când dintr-o dată...
Erau pretutindeni.
Nu era nici o scăpare.
Întreaga viaţă mi-a trecut prin faţa ochilor, iar apoi indescriptibila...
- Ce s-a întâmplat ? Ai supravieţuit ? - Ce s-a întâmplat ?
Vă arăt ce s-a întâmplat.
Asta ! Să fie asta pentru voi toţi o lecţie.
- Cât de înfiorător. - E aşa de roz.
- Asta-i o poveste tristă. -Vreau o prietenă.
Nu ne-ntrerupe acum. Te rog ?
Am pierdut două lucruri în ziua aceea. Inocenţa...
... şi jucăria scârţâitoare.
Scumpul şi bietul de tine !
Vorbind de lup.
- Dezgustător. - Nu pot să cred.
Nu micuţul iepuraş.
Nu înţelegi ? Trebuie să rămânem vigilenţi.
Chiar şi-un singur animal sălbatic de-ar fi printre noi...
... ne poate trimite-napoi, la acele zile întunecate de anarhie.
Haide, dar e atât de drăgălaş.
Fii atent !
Chiar şi un singur iepuraş drăgălaş ne poate infecta pe toţi.
Ca şi păduchii de pe spatele lui Roberto, toţi trebuie exterminaţi.
O să te rup în bucăţi.
Fifi ! Aici !
Într-o zi, bestie netrebnică ce eşti...
Într-o zi, eu personal îţi voi da o lecţie...
... pe care n-o vei uita !
Vin, mamă.
Ştie cineva pe unde suntem ?
Nici nu credeam asta.
- Nu-i senzaţional, Boog ? - Ce-i senzaţional ?
Mă rog, nu-i senzaţional că Weenie a fost răpit...
... dar e senzaţional că ne trăim viaţa pe muchie de cuţit.
E ca pe vremuri.
- Doi tipi, pe drum. - Tipilor !
- Mai aveţi loc pentru cineva ? - Bineînţeles.
Deci, Elliot...
... acum, că suntem şi noi puţin singuri...
Ce-i aia ?
M-am gândit mult despre ce s-a întâmplat...
... la ceremonie, azi dimineaţă.
- Ce vrei să spui ? - Ei bine, când eu am spus "da"...
- ... tu păreai de parc-ai fi spus "nu". - Poftim ?
Giselle, nu fii ridicolă.
Elliot, ştiu că te frământă ceva.
De când cu ceremonia, te porţi puţin ciudat.
Suntem parteneri. Mie îmi poţi spune orice.
Bine Giselle, dar să nu uiţi, tu ai vrut asta.
În principiu, sunt îngrijorat despre "pentru totdeauna şi pe vecie".
"Pentru totdeauna şi pe vecie" ?
Despre dl Weenie, că-i pierdut "pentru totdeauna şi pe vecie".
Deci n-are legătură cu mine...
... eşti doar îngrijorat despre dl Weenie...
- ... aşa e ? - Da, sunt.
Dar cel mai mult îmi fac griji despre tine, despre mine, despre ziua noastră specială,
şi despre reînceperea ceremoniei.
Dar găsitul dlui Weenie ar putea dura foarte mult timp.
Ar putea dura luni întregi, serios. Adică, poate chiar ani.
- O viaţă întreagă. - L-am găsit.
Uite-l.
- E acolo. - L-a găsit.
- Bravo, Giselle. - Giselle.
Ce noroc, nu-i aşa, Elliot ?
Vom fi înapoi acasă şi ne vom căsători într-o clipită.
Păi, s-ar putea să fie altă rulotă asta, să ştii.
- Uitaţi-l pe dl Weenie la fereastră. - Ne face semn cu mâna.
- Sunt aici ! - Weenie !
- Ăla e... e cu totul alt câine. - Nu. El e.
Mai bine plecăm mai departe, să-l căutăm.
Stai, treci înapoi. Ştii bine că trebuie să-l scoatem de acolo.
- Ajutor ! Ajutor ! - Ştiu asta. Eu doar...
Care era întrebarea ?
- Bine, uitaţi care-i planul. - Nu, nu-i bun.
Maestre Squiz, tu şi cu Buddy veţi fi prima echipă de atac.
- 'Nţeles ! - Serge, Deni.
Sfărâmaţi şi-nhăţaţi. Boog, tu vii cu mine.
Să nu avem prea multe pierderi.
- Aşa. - Dar eu ? Ce pot face ?
Da, chiar. Aşa. Ce să... Tu rămâi aici şi păzeşti copacii.
- Serios ? Altceva n-ai putut scoate ? - Nu, Elliot. Aşteaptă.
Vă salut, oameni buni.
Vă pot oferi o inspecţie tehnică cu diagnosticare în 32 de etape...
... în timp ce vă fac plinul.
- Toaleta, vă rog ? - Da, dnă.
- În spate. - Vă mulţumesc.
Şi vă pot sugera să încercaţi faimoasele noastre rulouri cu arahide ?
Chiar eu le-am făcut. Sunt înăuntru.
Pentru un dolar.
Două pentru doi dolari.
Dă-te de pe drum !
Pocnitură de motor. Da. O recunosc imediat.
Haideţi. Să mergem. În linişte.
Era timpul să apari odată, Boog. Ţine pasul.
- Deni şi cu mine suntem gata. - Şi eu.
Slavă Domnului ! Aţi venit după mine.
Nu-ţi face griji.
Ne trebuie o ancoră, o sfoară de 15 metri...
... un troliu, un scripete, un camion cu acces la motor şi o conservă de sardine.
De ce să nu deschidem uşa şi gata, geniule ?
- Încerc să am o gândire analitică. - Bun, unul câte unul.
- Şi nu faceţi zgomot. - Nu-mi spune mie să fac linişte.
Spune-le raţelor să tacă.
Weenie, e liber. Haide. Să mergem.
- Da, să ieşim. - Ne trebuie alt plan.
Linişte, cu toţii. Îmi trebuie un minut de gândire.
- Tocmai s-a terminat şi ăla. - Ştiu ce să facem !
Pluş.
Recunoaşte, Earl. Visul tău e viaţa lor.
- Asta a fost la muchie. Cred că-i ok acum. - Asta nu era în plan, Boog.
- De acum înainte... - Grăsane, ia mişcă-te de aici !
Îmi rupi spinarea.
Suspensia e terminată. Clar terminată.
Sau ar putea fi bucşile.
Bob, pe care să-l iau pentru dl Weenie ?
În dungi sau ecosez ? Ai dreptate.
- Vă rog nu mă părăsiţi. - Dl E te-a şi rezolvat.
- Daţi-vă în spate. - No.
Ia să trag puţintel cu ochiul.
E clar că-i un echipament făcut temeinic, nu-i aşa, băieţi ?
- Sunt condamnat ! - Condamnat, spui ? Cam aşa e.
Ţineţi-vă aproape, băieţi. Am găsit soluţia.
Acum mai trebuie să şi completez lichidele.
Gata, daţi-i drumul !
Mai tare !
Aproape sigur e diferenţialul punţii spate.
Am avut dreptate.
Bob, să luăm oare şi un rulou cu arahide, pentru drum ?
Elliot, ai păţit ceva ?
M-am săturat să-ţi tot fiu pernă la căzături !
Dă-te de pe mine !
- La naiba. - E în regulă, Elliot. Sunt aici.
Ciudăţeniile astea de brânză sunt atât de bune.
Chiar au gust de brânză.
Ai terminat cu gustarea ? Haide. Trebuie să ne concentrăm aici.
- Da. Să ne concentrăm pe Weenie. - Haideţi cu toţii.
- Precum a spus. - Linişte. Un plan nou.
Trebuie să gresăm zgarda.
Bună idee.
Nu, nu. Cu altceva, vă rog mult.
Bob, crezi c-o să-i placă dlui Weenie ?
Cum e cu ruloul cu arahide ? V-am spus de el ?
Eşti băiat de treabă să aduci scara aia ?
- Bine. - Da.
- Mai e suficient. - Gata ! Ajunge !
Nu vă voi minţi.
Mi-a fost puţin frică, acolo sus.
Spinarea mea ! Mă omorâţi !
- Vă costă 437 $ - Vin !
- Sau putem face un schimb. - Repede !
- Benzina pentru carpeta din blană de urs. - Nu mai am loc.
- Nu mai am aer. - Balansaţi-vă !
- Uşurel. - Faceţi ca mine.
- Haideţi acum. - Trageţi.
- Folosiţi-vă picioarele. - Trageţi.
Sfinte Sisoe ! Ai văzut asta, Bob ?
Şoricarul e liber !
Haideţi să ieşim de aici, băieţi.
Deni, urmează-mă.
- Gregalach ! - Fugi precum vântul.
Aşteaptă-mă. Am picioare micuţe.
- Am ieşit. Sunt blocat. - Am reuşit !
Ascundeţi-vă !
Elliot, prostule.
- Mişcă-te repede, Weenie. - Ce se-ntâmplă acolo ?
Dle Weenie, eşti in regulă ?
Am reuşit ! Suntem cu toţii în siguranţă, da ?
Să facem prezenţa.
- Boog ? McSquizzy ? Deni ? Serge ? - Aici.
- Weenie ? - Acolo.
- Unde ? - La revedere.
Nu se poate.
Şi unde-i Buddy ? Buddy ? Să te aud, Buddy.
Aici.
Iar ai stricat totul, piticanie c-un corn ce eşti.
- Cum de sa-ntâmplat asta ? - Elliot.
Imbecilule.
Şi ce facem acum ?
- Acum lipsesc doi. - Idiotule.
Dând vina pe Elliot c-a distrus evadarea, nu ne ajută să-l găsim pe dl Weenie.
- Nu, dar e amuzant. - Cum adică ?
- Giselle se gândeşte la ceva. - Serios ?
Trebuie să aflăm încotro merge rulota aia.
Ştiu. Serge, Deni, luaţi-vă zborul şi localizaţi rulota din văzduh.
Între timp, noi ne ţinem după ei pe jos.
A înţeles toată lumea ?
- Isteaţă fată. - Da, bine.
Numeşti supravegherea aeriană o idee bună ?
- Am înţeles, general Giselle. - Ce te-a apucat ?
Nici nu ne-am căsătorit şi deja îmi spui ce să fac.
Vă trebuie puţin spaţiu ? Da, bine. Nici o problemă.
- Nu încerc decât să-l salvez pe dl Weenie. - Şi aşa apare problema.
Nu-i loc decât pentru un bucătar în bucătăria asta...
... iar acel bucătar sunt eu cu Boog. Noi suntem parteneri.
- Am înţeles. - În sfârşit.
- Situaţia începea să devină jenantă. - Jenantă ? Tu numeşti asta jenantă ?
Atunci cum ai spune situaţiei când ai fugit chiar în mijlocul ceremoniei ?
- Încercam să-l salvez pe dl Weenie. - Da, ne întoarcem la scuza aia.
Haideţi. Încă puţin şi daţi în clocot aici.
Gata. Mă întorc acasă.
Nu pleacă nimeni acasă. Suntem în mijlocul pustietăţii.
Cred c-ar trebui să pleci acasă, Giselle.
- Tu doar ne tragi înapoi. - Mă rog.
Nu-i adevărat. Tu o faci.
Boog ?
Uite, avem nevoie de Giselle. Ştie să ia bine urmele.
Şi fără ea, nu l-am fi găsit niciodată pe Weenie...
... şi conserva aia uriaşă.
- Norocul începătorului. - Haide, Giselle.
Trebuie să ţinem aproape acum.
Suntem parteneri, da ?
Boog. Trădătorule ! Şi tu, trădătoriţo !
Bucuraţi-vă de noul vostru parteneriat.
- Hai, Elliot. Uite... - N-am nevoie de niciunul dintre voi.
O să-l găsesc pe dl Weenie de unul singur. Solo.
Mergi în direcţia greşită, fraiere.
Mulţumesc mult. E o scurtătură...
Sunt în regulă.
- Nu vă pasă. - Chiar deloc.
A fost prea dur oare ?
- Trebuie să urmărim drumul, nu ? - Tu ce crezi ?
Haideţi. Să scurtăm prin pădure.
Weenie, vin după tine, prietene.
Sunt un căutător de urme excelent.
Cred că Boog poate zbura mai repede decât tine, nu ?
Să mor de râs.
Am început măcar distracţia ?
Weenie e chiar pe aici, iar eu o să...
Urme de şoricar ! Sunt reabilitat !
Am urmele tale, am mirosul tău şi sosesc acum.
Ăsta-i un drum, nu o pistă de aterizare.
Trage tare.
Repede. Atenţie la coaste.
E clar. Weenie nu-i pe aici.
O întreagă turmă de şoricari.
Iar astea sunt exact urmele lui Weenie.
E un şoricar alfa.
Oare de ce mă dor picioarele ? Mă rog. Mai multe urme.
Am ajuns.
Mă bucur să te văd, Bob. E un loc liber chiar la dreapta.
Nu eşti emoţionat, dle Weenie ?
Îţi vei vedea toţi prietenii din nou.
Şi nu-ţi face griji, scumpule.
Mama se va asigura că nimic rău nu i se va întâmpla...
... fercheşului ei băieţel, niciodată.
Bob, ai cumva Zgarda Electrică
... pentru Fortăreaţa Invizibilă ?
Aia e.
Asta chiar a fost drăguţ. Mulţumesc.
Ce se-ntâmplă, Bob ? Nu merge ?
Bun, merge.
Nu-ţi face griji, dle Weenie, e mult mai confortabil decât pare.
Deci nu uita, stai înăuntrul Fortăreţei Invizibile.
Rufus, dragule, acela e cumva dl Weenie ?
Ei bine, unge-mi fundul cu unt şi spune-mi că-s un biscuit.
Hai să-l mirosim.
Acum o să fii în siguranţă, prăjiturica mea dragă.
Să te distrezi cu prietenii tăi.
Mami şi cu Bob merg să stea de vorbă cu oamenii mari.
L-am găsit pe Weenie.
- Dle Weenie. - Ei bine, scurt şi lung.
- Ce-ai mai făcut ? - Prietenii mei !
- E dl Weenie. - Ce mai faci, dle Weenie ?
Deni. Uite, e dl Weenie.
Weenie.
Trebuie să ne reîntoarcem la bază pentru întăriri, ce spui ?
Bine gândit.
Ce mai faci, dle Weenie ? Mă bucur să te văd.
Mi-a fost aşa de dor de voi.
A trecut atât de mult de când n-am mai fost şi eu salutat cum ar trebui.
- E Weenie, clar. - Da ! Da !
- Strânge-mă în braţe. - Opriţi-vă !
Nu-l înghesuiţi.
Acest câine tocmai a trecut prin ceva inimaginabil.
- Prin ce ? - Nici să nu-ţi imaginezi !
De ce ? Nu trebuie să fii nepoliticos.
Bietul Weenie. Bietul, bietul de Weenie.
Cine să ştie ororile prin care-ai trecut ?
- Ce orori ? - Nu-ţi face griji.
- O să trecem prin asta împreună. - De fapt, n-a fost aşa de rău.
Ştiu. A fost şi mai rău.
- Şi eu am trecut prin asta. - Serios ?
Fifi !
Va redeveni acel dl Weenie pe care-l ştiam şi-l iubeam ?
- Putem doar spera la asta. - Dar sunt acelaşi.
Va trebui să vedem cât rău i-au produs...
... acele sălbăticiuni perfide.
"Sălbăticiuni perfide" ? Nu, animalele sălbatice îmi sunt prietene.
Prietene ?
Prietenele tale ?
E mai rău decât mi-am putut imagina.
Prietenele tale ? E mai rău decât mi-am putut imagina.
A ajuns... nedomesticit.
- Nedomesticit ? - Ce înseamnă asta ?
Fifi, ce să facem ?
Ai auzit-o pe lassie. Ce e de făcut ?
- Poate fi ajutat ? - Da.
Dar nu va fi o privelişte prea plăcută.
Pregătiţi... cortul.
- Cortul ? - Nu cortul !
Ba da.
Cortul.
Sunt aşa de extenuat.
Ia uitaţi ! Se întorc.
Era şi timpul.
Sub noi. Prieteni.
- Prietenii noştri. - Nu mai avem combustibil.
Picaj.
Uite-i că vin.
- Serge, eşti bine ? - L-aţi găsit pe dl Weenie ?
- Calmează-te. Respiră adânc. - Unde e ?
Hai, respiră pentru mine. Inspiră şi expiră.
Ce-ai aflat ?
- Unde-i Weenie ? - Precum spune, unde-i Weenie ?
- Unde e ? - Ce face ?
Câte silabe ? Sună a...
Cred c-am înţeles. E într-un copac.
- E într-o casă în copac. O casă de păsări. - De lemn.
- Are ouălele haşurate. - Are gripă aviară.
- E sub apă. - Într-o lagună.
- Lucrează pe-un vas de pescuit creveţi. - E în ocean.
- Într-un submarin. - Poartă un costum de scafandru.
- Asta e. E la o grădină zoologică. - Într-o cuşcă.
- S-a alăturat unei caravane de circ. - A fost mâncat de un loc, într-o cuşcă.
E un clovn. Nu ! E un spectacol de ciudăţenii.
Alo ? L-am găsit pe dl Weenie.
Precum spunea şi Dani...
... Dl Weenie e după copaci, după lac şi după munte...
... într-un camping cu nişte câini. Şi două pisici.
Bun ! Să mergem !
- Să mergem. Spune-mi ceva... - Nu, opreşte-te !
Sunt ostenit rău.
În spatele munţilor, spui ? Facem aşa atunci.
Ce-aţi spune dacă ne-am odihni la noapte ?
Genial.
Haide, Weenie. Doar fă-o şi gata.
Ştii că vrei asta. E în tine.
Fă-o şi gata, băiete.
- Fă-o pentru animalele de casă din lume. - Niciodată !
- Doar fă-o. - Fă ce spune basset-ul.
Grăbeşte-te, până nu vine Fifi. Prea târziu.
S-a terminat ? A făcut-o ? E gata ? S-a încheiat ?
Am lămurit asta ? S-a terminat ? Am încheiat cu asta ?
- Roberto. - Fifi, a fost minunat.
N-ai prins-o. Păcat. Să mergem.
- Un răspuns sincer, Rufus ? - Am încercat totul.
Băiatul e blocat, întocmai ca o poartă ruginită.
Weenie, tu poţi opri asta oricând.
Tot ce trebuie să faci...
... e să te rostogoleşti.
- Să te rostogoleşti. - Nu !
- Tot repetă asta. - Bine, atunci.
Vom merge până la capăt.
- Chiar nu văd de ce. - Rufus, adu instrumentele.
Poftim.
Nu !
Roberto, dă-mi băţul.
Vai de mine.
Ascultă cu mare atenţie. Fă ce iţi spun.
Te rog, nu.
Aport.
- Hai, Weenie, adu-l. - Haide, Weenie.
- Adu băţul. Dă-i drumul.
Haide, Weenie.
- Aproape ai reuşit. O poţi face. - Hai, Weenie, aport.
Nu ! Sunt o sălbăticiune ! Sunt un animal sălbatic.
- Şi iar începe cu "nu". - Îmi încerci răbdarea.
Tu nu mai eşti un animal sălbatic.
Tu eşti un animal de casă domestic...
... iar aceştia trebuie să-şi asculte stăpânul.
Bun, acum dă-mi jucăria scârţâitoare.
- Nu. - Da !
- Gata, te-aud. Calmează-te. - Da, da.
Scârţ, scârţ.
- E o sălbăticiune ! - E aşa de albastru.
Nu cu ediţia de duminică !
Repede, Buddy, urcă sus.
- Ne scapă. - Te rog, Fifi, fără alergat.
Buddy, scoate zgarda electrică. Grăbeşte-te !
- Ajută-ne, Charlene ! - Nu pot. Îmi scot bigudiurile.
- Weenie, eşti aşa de rapid. - Ai grijă, Roger. S-ar putea să...
- Prea târziu. - Fugi, Weenie !
Mai vrei un Shirley Temple, omule sălbatic ?
Ce-i asta ? E cumva dl Weenie ?
Împrăştierea.
Eu iau o pauză.
Dă-o jos !
- Buddy, grăbeşte-te. - Încerc.
Nu !
- Am reuşit. - Acum dă-mi vesta aia jos.
Îmi dă mâncărimi.
- Asta-i neplăcut. - Cu asta s-a pus capac.
Gata. Animalele sălbatice m-au împins prea departe.
Următoarea sălbăticiune pe care-o văd strecurându-se afară din pădurea aia...
... dacă nu are acte la ea, Fifi o rade de pe suprafaţa pământului.
Ăsta e război !
Fifi.
Chiar nu am un stomac pregătit pentru asta.
Miroase a grătar prost făcut.
Dle Weenie, eşti în regulă ?
Dle Weenie, unde eşti ?
A dispărut, Bob. Nu.
Tocmai îl găsisem şi acum a dispărut din nou.
Weenie. Bietul meu Weenie.
Vreau acasă, Bob. Du-mă te rog acasă.
Acum, i-am auzit pe unii spunând...
... că Veveriţa_bc încă mai bântuie prin locurile astea.
Iar în unele nopţi, când e lună plină...
... şi monstruoşii săi dinţi ard de nerăbdare să muşte...
... s-ar putea, dacă ai ghinion, să-i auzi urletul ce-ţi îngheaţă sângele în oase.
- Fugiţi ! - Să mergem !
Scuze. Toată mâncarea asta...
Mă face să...
- Îmi dă poftă de mâncare. - Face mişto ?
Sunt atât de obosit, că n-aş putea să-nghit nici o firimitură.
Asta a picat numa' bine.
Super. Chiar şi băţul meu e slab şi patetic.
Nu seamănă perfect cu Elli... ?
Ce l-a apucat de fapt pe Elliot azi dimineaţă ?
Mă întreb ce-o fi pe aici.
Da. Uite la asta.
Uite o chestie ce m-a învăţat Beth.
Astea se numesc "vreau mai multe".
Încearcă şi tu. O să-ţi ia gândurile de la orice.
Îţi limpezesc mintea. N-o să te mai gândeşti la nimic.
Sper că merge.
Ştii ceva ? Mă bucur că nu-l mai am pe Elliot în viaţa mea.
Haide. Ştiu c-aţi schimbat ceva vorbe grele acolo...
... dar sunteţi făcuţi unul pentru altul.
- E înnebunit după tine. - Pe bune ?
Pariez că niciodată n-a spus că mă iubeşte.
Nu-i aşa ?
Haide, suntem bărbaţi. Vorbim despre chestii de bărbaţi.
Ştii, cum e sportul.
Bowling cu iepuri, tenis cu iepuri, hochei cu iepuri.
- Voi lua asta ca un "nu". - Bine.
Uite bezeaua asta, de exemplu. E pur si simplu bună.
E uşoară, pufoasă şi dulce. Ca tine, Giselle.
Boog, te faci de râs.
Ai răbdare. Acum, uite bucata asta de ciocolată.
Şi ea e bună.
E plină de cofeină şi de zahăr, te face să sari în sus.
Cum e şi Elliot.
Şi chiar dacă fiecare reprezintă ceva, sunt amândouă bune...
... nici una nu-i perfectă, după părerea mea.
Dar împreună, sunt perfecte.
Hai. Gustă puţin.
Aşa. Bravo.
Ai dreptate, Boog.
- Asta-i cu adevărat bună. - Asta şi voiam să spun.
Din păcate, unele bucăţi de ciocolată cred că "vreau mai multe"...
... înseamnă prea multă răspundere şi mai degrabă ar dori libertate...
... în loc de a se potoli, alături de o bezea.
- N-ai înţeles ideea. - Acum că nunta s-a anulat...
... pariez că Elliot cântă de mama focului şi se distrează la maxim.
Frig. Atât de frig.
N-am nevoie de nimeni. Pot avea şi singur grijă de mine.
Ăsta e... un moment bun de întărire a caracterului.
Elliot, nu uita, eşti o creatură sălbatică şi trebuie să te descurci.
O să-l găsesc pe dl Weenie de unul singur.
N-am nevoie de nimeni. Şi clar n-am nevoie de o prietenă.
Şi ce dacă mă strânge noaptea în braţe, sau mă ascultă vărsându-mi grijile ?
Şi face nişte prăjituri de con de brad extraordinare...
... sau mă mângâie pe cap când nu mă simt bine ?
Iisuse, ce-am făcut ?
Giselle !
Pentru toată lumea, haideţi să-i dăm bice.
Am înţeles.
Roberto, haide.
Grăbeşte-te. Trebuie s-ajungem la Pet Paradiso.
Ai auzit, Fifi ? Sunt aşa de emoţionat.
De-abia aştept toboganul de apă şi bufetul...
... şi piscina şi gagicile.
Dar tu, Fifi ?
- Calmează-te. Ţine gheaţa aia acolo. - Taci din gură !
Bun sfat, prietene.
Aici.
- Aici. - Ce încearcă Deni să spună...
... aici era Weenie.
- Nu mai e. - Asta-i culmea.
- Ei bine, să verificăm. - Mă ocup eu.
Ce-avem aici ? Da, dl Weenie a fost clar aici.
Hai, Squiz. Ce altceva mai ai pentru mine ?
Iar aici, o luptă titanică a avut loc.
O luptă ? Vorbeşti serios ?
- Vorbeşte serios ? - Stai, ia uitaţi-vă.
Iar aici, s-a întâmplat inimaginabilul.
- Ce ? - Ce anume e inimaginabil ?
E de neimaginat că urmele se opresc aici. Nu mai văd nimic.
- Haide, la naiba... - Şi unde crezi c-au plecat ?
De unde să ştiu eu ? Sunt doar un căutător de urme, nu un afurisit de medium.
- Tu ce crezi, Boog ? - Nu ştiu.
Dacă măcar am avea un fel de semn, ceva.
- Haideţi. - Sper că mergem în direcţia bună.
Fiţi vigilenţi şi căscaţi bine ochii.
Fifi, să nu înţepeneşti când vezi asta ?
Asta, micuţul meu prieten, e "P"-ul mare din "paradis".
Roberto...
- Nu pot... nu pot face asta. - Haide, Fifi.
Cred că o chelie parţială te face să arăţi puţin mai sofisticat.
- Pârleala e noua tendinţă în modă. - Taci din gură !
Nici o problemă.
I-am dat tot ce şi-a putut dori vreodată, nu-i aşa, Bob ?
Nu ştiu dacă mai merită să trăim fără el, Bob.
Nu, nu.
El ar fi vrut să ne vedem în continuare de vieţile noastre, nu-i aşa, Bob ?
Şofer tâmpit !
Ştiu c-ai fi de acord cu asta.
Sunt liber, sunt liber...
Cântă cu mine, Buddy.
Liber în sfârşit, liber în sfârşit...
Ce monstruozitate să fie aia ?
Înspăimântătoare.
Elliot ?
Unde-s restul ?
Îi salvează pe dl Weenie şi pe Buddy.
- Salut, Buddy. - Salut.
- Dar Weenie... - Şi Buddy.
Sunt liberi ca şi tine.
Da, sunt liber.
Liber să fiu singur, pentru restul vieţii mele.
Nu înţelegi.
Prietenii noştri se-ndreaptă spre Pet Paradiso.
Zi-le să-mi ia şi mie un tricou.
Animalele de casă urăsc sălbăticiunile.
Sunt în mare pericol, mein Freund.
Weenie. Când ai ajuns aici ?
Nu înţelegi ? Boog, McSquizzy, Giselle.
- Vor fi rupţi în "bugăţi". - Rupţi de bogaţi ?
- Bucăţi, surdule ! - Bucăţi.
- Giselle are probleme ? - Da, Giselle !
Păi de ce n-ai spus aşa ? Giselle, iubirea mea !
- Vin să te salvez ! - Mergi în direcţia greşită.
Nu, nu merg... !
La revedere.
Uită-te la rulotele astea.
Weenie e sigur pe aici.
Şi cum o să intrăm înăuntru ?
Sunt un grizzly. Deci nici o problemă. Pur şi simplu păşim peste prag.
Uite, ca ăla micu'.
Animal sălbatic în perimetru !
Bun. Deci cine are o altă idee genială ?
E uşor. Săpăm un tunel până acolo.
Sau vă ducem pe toţi în zbor până acolo.
Da, ce mai idee genială.
O juma' de kil de prostie, cărând 600 de kile de lene.
- Cum ? Am 450 de kile ! - Asta-i o mare minciună.
- Crezi că eşti tare, da ? - Hai, mai tare nu eşti în stare ?
- De ce eşti în stare ? - Opriţi-vă !
- Şterge-o !
Maturizaţi-vă odată, amândoi.
Haideţi. Să ne gândim.
Pare destul de sigur.
Urmaţi-mă.
Ce e ?
Hai, scuip-o odată !
Eşti aşa de frumoasă.
- Ca mami. - Bine.
Văd o femeie şi un câine.
Da. Mai uită-te o dată.
- Voi avea coşmaruri ! - Linişte.
Hai, Jezzabelle. La picior.
Te gândeşti la ce mă gândesc şi eu ?
Fără nici o îndoială.
Aşa, gata. Perfect.
Nu mă gândeam deloc la asta.
- Asta n-o să meargă niciodată. - Aşa e.
Bineînţeles că va merge. Arătăm fantastic.
Ce ? Pot şi vinde ideea asta.
E serios tipul ?
Boog, ideea e să ne amestecăm printre animalele de casă.
Are dreptate. Arăţi ridicol.
Bine, gata.
- Dar dacă lucrurile o iau razna... - Venim după tine. Promit.
Eu chiar trebuie să port o fundă ? Arăt ca o piţipoancă.
Tu ar trebuie să fii un câine mic, iar toţi câinii mici poartă fundiţe.
Voi la ce vă uitaţi ? Fiţi cu ochii pe ei.
Deni, urmează-mă.
Bine. Mereu "Deni, fă asta, fă aia".
Interesant.
Bietul Fifi.
Aşa. Puţin zinc o să protejeze pielea roz, sensibilă.
Distracţie plăcută.
Nu-i rău.
Nimeni nu va observa.
Nimeni nu va observa ?
- Nimeni nu va observa ? - Bine.
- Nimeni nu va observa ? - Gata.
- El a observat. - Bine.
- Eu am observat. - Ia-o...
- Tu ai observat. - Te-am auzit.
- Cu toţii am observat. Eu am observat. - Am priceput.
Las-o baltă.
Eu cu gura mea mare.
- Unul mare şi două paturi pentru câini. - Şi-mi puteţi da perne sintetice ?
E atât de ciudat.
Fără breton. Una din preferatele mele.
Din toate tâmpeniile...
- Linişte. - Proaspăt feliat. Poftiţi şi luaţi.
E cel mai ciudat loc pe care l-am văzut vreodată.
Să-l găsim pe Weenie şi să plecăm odată.
Ignoră-i şi gata.
Nu te opri. Nu te uita în ochii lor.
La ce te holbezi, ciudăţenie cu ochi de gândac ?
McSquizzy.
Ce-am spus eu ?
- La pământ, cu toţii. - Adu-o înapoi, băiete. Aport.
Aport. Aport, băiete.
- A mea, a mea. - Încă una.
Locul ăsta îmi face silă.
Giselle !
- Spinarea mea. - Am ajuns.
E mai ceva, decât în broşură, nu-i aşa Weenie ?
Animale de casă şi stăpânii lor.
Arată aşa de fericiţi împreună.
Nu ştiu dacă pot intra fără mama mea.
Mai termină cu mama.
Giselle. Trebui să intrăm acolo pentru Giselle.
- Şi pentru ceilalţi. - E prea mult. Nu pot.
Repetă după mine : "sunt sălbatic".
Sunt sălbatic.
Cu suflet.
Sunt sălbatic !
- Asta pentru ce-a fost ? - Asta ca să fim chit.
Da, corect.
Dar asta pentru ce-a mai fost ?
Asta doar de amuzament. Acum, să-i dăm drumul !
S-ar putea sa fie puţin rece.
Asta pare dureros.
- E prea tare ? - Bietul de el, l-au rupt de tot.
Incă una, dle Bailey ?
Incă una, dle Whiskers ?
Bună, frumoasă doamnă.
Cui îi spune el "doamnă" ?
Bună, păpuşo.
Tai-o d-acilea, doberman ascuţit ce eşti. E luată deja.
Arată bine şi mai e şi amuzant pe deasupra.
Dar nu vorbeam cu dalmaţiana, Miss Dulceaţă ce eşti.
- Idiotule. Nu sunt o fată. - Grăbeşte-te. Să nu fim nepoliticoşi.
Gagicuţo.
Să ai grijă de tipul ăla, pentru Rico, da ?
"Să ai grijă de tipul ăla" ?
Îi dau eu un "să ai grijă de tipul ăla", sac de muşchi care...
- Acolo, acolo. Îi văd. - Uite, i-am văzut.
- Încă mă descurc, nu ? - Geniule.
- Dle Weenie. - Arată-te, flăcăule.
Dle Weenie ?
Weenie ?
Roger, ce nu-i în regulă. Nu-ţi miroase a ceva necurat pe aici ?
Barracuda.
Weenie. Unde-mi eşti, căţel mic şi...
Dumnezeul meu.
Cred c-avem nişte câini de rase diferite aici.
Fata cu fundiţă, e a mea.
- Trebuie să plecăm. - Da, am întârziat. Rău de tot.
- Stanley, asta îţi mirosea ţie. - Nu acum, Roger.
Nu.
Dragii mei, dreptatea poartă azi o agrafă de păr albastră...
... şi un colier cu cristale.
Scuză-mă, ai ceva micuţ pe aici.
Linişte ! Robert Sukosd ! Dăunătorule !
- Linişte ! Linişte ! - Haide, las-o mai moale.
- Taci din gură ! - Deni, asta nu arată bine.
- Hai să- aducem pe Boog. - Rău. Foarte rău.
- Linişte. - Bine.
Elliot, Weenie. Mulţumesc cerului că sunteţi bine.
- Ce faceţi ? - Cin eşti ?
Ce vrei să spui ? Eu sunt cel mai bun prieten al tău.
- McSquizzy ? - McSquizzy ?
Lui nici măcar nu-i place de tine.
Nu stau de vorbă cu un ciobănesc oarecare, exagerat de gras...
- ... despre viaţa mea personală. - Sunt eu, Boog.
- Boog e mai gras. Sigur. - Elliot.
Chiar că eşti tu. Ai mai slăbit cumva ?
De când zici tu că Mc Squizzi ţi-a devenit cel mai bun prieten ?
Păi, tu hibernai şi noi tot ieşeam împreună.
Şi am realizat că avem multe lucruri în comun. Şi mie şi lui ne plac nucile.
- Tu eşti o nucă. - Terminaţi cu nebunia asta !
- Unde sunt restul ? - Sunt înăuntru, căutându-te pe tine.
- Şi au fost capturaţi. - Capturaţi ?
Haideţi...
Boog. Sunt Boog.
Nu, Boog e unu mare şi gras.
- Ceea ce nu eşti tu. - Ştiu.
- Şi eu am crezut că-i McSquizzy. - Bine, gata. Terminaţi odată ?
- Ce înţelegi prin capturaţi ? - Au fost capturaţi...
... de un cârd de animale de casă răutăcioase.
- Gata cu vorbele. - Stai puţin, E.
Doar nu vrei să dai buzna acolo.
- Ai dreptate. Ceea ce ne trebuie e... - N-o spune.
N-o spune.
- Plan !
- Asta n-o să meargă. - Ba o să meargă.
Nu te îndoi de asta, prietenul meu numărul doi.
- Ai încredere în plan. - Ai încredere în plan.
- A fost chiar uşor. - Vedeţi ?
V-am spus c-o să meargă.
- Numai puţin ! - N-o să meargă planul.
- Stai calm. Ţine-ţi firea.
Credeţi că puteţi valsa înăuntru...
... fără cheia de la cameră. dna Schlapiano ?
Cred că v-a căzut cumva asta.
O voce ca de înger.
- Mă întreb unde mi-am lăsat cheia. - Staţi puţin !
Bună încercare.
N-o să păcăleşti pe nimeni cu deghizarea asta falsă.
Ce porţi, un porc spinos pe cap ?
Ia ieşi de aici, vagabondule !
- Am izbutit. - Da, a mers bine.
Păi normal, pentru c-am avut un plan.
Giselle. Giselle, unde eşti ?
La vale.
Ajutor ! Ajutor !
Să ne ajute cineva !
Poţi ţipa cât vrei. Oamenii nu te pot auzi de aici.
Iar animalele de casă...
... ei bine, ei urăsc sălbăticiunile la fel de mult ca şi mine.
Când o să scap, vei plăti pentru asta...
... tâmpiţelule, inconştientule, salopetă de lassie ce eşti.
Abţine-te, dăunătorule. E o doamnă de faţă.
Ce creatură josnică eşti.
Prietenii mei, e timpul să domesticim aceste bestii sălbatice.
Cred că faci mişto de mine, nu ?
Fif. Eşti sigur că nu-i putem da drumul micuţei veveriţe ?
Chiar aşa. Daţi-i drumul micuţei veveriţe.
Nici o şansă.
Roberto, ştii ce-ai de făcut.
- Ce ? Nu ştiu ce vrei să spui. - Pune-le zgarda, prostule.
- Pune-le zgarda, pune-le zgarda. - Te aud.
- Bine. - Pune-le zgarda, pune-le zgarda...
- ... prostule. - Calmează-te. Bine.
- Piscina, atât de tentantă. - Uită de piscină acum.
- Elliot are dreptate. - Nu uita care-i obiectivul.
- Băuturi dulci... - Ţine-ţi firea.
- Bufetul. Şniţel vienez ? - Nu. Lasă mâncarea.
- Ştrudel. - Nu ne aude.
- Favoritul mamei. - A luat-o razna.
Boog, prinde-l.
- Weenie. - Haide, vino înapoi.
- Bravo, Boog. - Voi luaţi-o înainte.
Vă prind din urmă.
Lăsaţi-ne în pace. Ajutor !
- Încearcă asta. - Mulţumesc.
- Ajutor ! - Giselle.
Minge pufoasă ce eşti, n-o să scapi cu asta !
Dar deja am scăpat.
Dar deja nu ai scăpat.
- Ce faci ? - E dna Schlapiano.
Dispari de aici, babo. Asta nu te priveşte pe tine.
Nu sunt o babă.
- E porcul ţepos deghizat. - Da.
- Nici nu l-am văzut acolo sus. Tu ? - Sunt eu, Elliot.
- Cine e Elliot ? - Eu sunt.
Şi am venit să-mi salvez femeia mea, să tăbăcesc nişte funduri şi să aflu nume.
Cum te cheamă pe tine ?
- Îşi închipuia cineva asta ? - Da.
- Chiar şi Roger ştia asta. - Ştiam ?
Haide, Weenie. Termină cu chestia asta.
Das ist frumos.
Weenie, vrei să vii înapoi aici ?
La naiba.
Cum s-ascunzi acum un urs de 450 de kile ?
Un urs sălbatic de 600 de kile !
Poftim ? 600 de kile ?
Fato, ştii că nu-i atâta. Am 450 de kile.
Aici e de fapt blană...
... şi doar blana adaugă la impresie încă 100 de kile.
Fugi, fugi !
O să mă îngraş pentru hibernare. Dar să vezi când ies din...
- Urs ! - Urs !
Avem o pătrundere în perimetru.
Perimetrul a fost compromis.
Vă zic eu, o să fiu cel mai al naibii urs din istoria pădurii.
- Avem un grizzly scăpat înăuntru. - Şi apoi o să vedem...
- ... cine e gata pentru sezonul de înot. - Săgeţile încărcate.
Foc !
Omule, calmează-te ! Lasă-mă !
Dă-i drumul.
Treci şi tu, micuţule.
Tu treci înapoi în clipa asta !
Dă-i drumul.
Asta-i o nebunie.
Weenie !
Fifi, haide. Chiar e nevoie de aşa ceva ?
Înţelegi de ce trebuie să facem asta, nu-i aşa ?
Ei vor lua totul.
Mâncarea noastră, casele noastre, până şi vieţile noastre !
Stai. Dacă ăsta-i sfârşitul, trebuie să spun ceva.
- Giselle, eu chiar trebuie, trebuie să... - Chiar trebuie să ce ?
- Timpul s-a terminat. - Acum, ai răbdare puţin, Fifi.
Cred că pe băiatul ăsta îl frământă ceva.
- Da, dă-i tipului o şansă. - Las-o baltă, Elliot.
Ai arătat destul de clar ce simţi.
Eu simt că asta s-a lungit suficient.
- Te rog lasă-mă să termin. - Bine.
Ai 60 de secunde.
Pe bune ? Hai măcar un minut, ce spui ?
- Mai bine te-ai grăbi. - Bine, bine.
Giselle, înainte de nuntă, coarnele mele erau uriaşe.
- Poftim ? - Aşa e.
Foarte uriaşe. Şi s-au rupt foarte rău.
Şi fără coroana mea uriaşă, nu m-am mai simţit un cerb întreg.
- Dar pe măsură ce-a trecut timpul... - Treizeci de secunde.
Ce vroiam să spun, e că sunt un cerb mai bun fără nişte coarne aşa de mari...
... dar cu tine, Giselle, pe capul meu.
Asta-i chiar îngrozitor.
Şi ce legătura are asta cu nunta noastră...
... şi cu faptul că m-ai părăsit în faţa altarului ?
- Te-a părăsit în faţa altarului ? - Dvs, domnule, sunteţi un laş.
Nu !
- Nu, nu. Nu înţelegi ce-am vrut să spun. - Haide odată.
În timpul nunţii, a fost incidentul ce cealaltă femeie.
Altă femeie ?
Eu nu mă pot descurca nici cu una.
Vorbeşte în numele tău, amigo.
Nu, nu genul ăla de "altă femeie".
Genul care l-a înhăţat pe dl Weenie.
- Eşti dezgustător. - Ăsta-i un porc.
- Îmi provoci silă. - Devine bună povestea.
- Nu-i înviorător ? - Ia treci tu aici.
Cincisprezece secunde.
Încetezi odată ? Giselle, tu eşti bună.
Iar eu ? Nu întotdeauna bun.
Dar cu tine, partea din mine ce nu-i bună, poate fi mult mai bună.
Faci partea nu prea bună din mine, aproape bună.
Iar asta nu-i aproape bine, ci aproape senzaţional.
Deci, Giselle, eu cu tine împreună, nu mai răi, ci mai senzaţionali.
M-ai înţeles ?
- Tic tac ! - Despre ce tot vorbeşte acolo ?
Las-o baltă. Apasă butonul ăla şi gata.
- În sfârşit. - Nu. Nu apăsa.
Bombă cu apă !
V-am prins.
Te iubesc, Boog.
Dumnezeul meu !
Ţineţi-vă bine !
Uite-o !
- Asta chiar a fost la fix. - E toată lumea în regulă ?
Eşti încă în pericol.
Fifi vă va ucide pe toţi.
Daţi-vă jos zgărzile.
Fifi, unde pleci ?
Dl Weenie ?
Să ne ocupăm de funiile astea.
- Boog, ai grijă. - Ascunde-te !
Elliot, tu ocupă-te de ăştia. Eu o să-i atrag pe restul după mine.
- Trebuie să ne dăm jos astea. - Mulţumesc.
Nu te voi lăsa să le faci vreun rău prietenilor mei.
Weenie are probleme. Trebuie să fug.
- Weenie, vin. - Elliot, ai grijă.
Recepţie. Apărătoare de Noroi, mă auzi ? Terminat.
Aici Apărătoare de Noroi. Terminat.
N-o să-ţi vină să crezi.
Dl Weenie tocmai a trecut pe lângă mine, la piscină.
- Terminat. - Bob, l-au găsit pe dl Weenie.
Repede. Treci înăuntru.
Unde arde ?
Aha. Uite unde.
Dl Weenie, vine mămica, puiule.
Vine mama.
Chet, închizi tu, bine ?
A fost sau nu o zi de pomină ?
În sfârşit, sunt şi eu puţin singur.
Ai grijă, căţeluş.
Weenie. Weenie.
- Ai păţit ceva ? - Weenie e bine. Ia telecomanda.
- Am luat-o ! - Ia şi asta !
Nu, n-o s-o iei !
Vai de mine !
Salvează-l pe Rico, gagico ! Salvează-l pe Rico !
Sunt atât de mulţi.
Încărcat şi armat.
Trage !
Stanley, vezi !
Om la pământ. Sunt lovit !
Vezi ? Vezi o dată, apoi a doua oară.
Le-am făcut-o.
- Haide, Rico. - Rico te acoperă, iubito.
Ia de-aici !
Foc !
Salvat de salivă !
- Luaţi-l de pe mine ! - Ia de aici, bestie sălbatică !
Nu !
- Ăla-i Elliot. - Asta nu-i a bună. Să mergem.
- Elliot ? - Nu.
- Rico, unde e ? - La naiba.
- Trebuie să-şi dea jos zgărzile. - Staţi.
Sau şi-o iau cu toţii.
Aţi înţeles ?
- Elliot. Eşti bine ? - Da, da.
- Dar puteai să vii ceva mai repede. - Respiri, nu-i aşa ?
Să vă fie învăţătură de minte, tuturor.
- Nu, n-o face ! - Nu, Fifi, nu.
- Nu o face ! - Fifi, opreşte-te. Serios.
- Nu o face, Fifi ! - Nu apăsa butonul.
Ţine-te, prietene.
Asta e !
Nu.
Poftim ? Cum ai reuşit asta ?
Vechea poantă cu schimbatul locului, Boog.
Asta nu a fost cinstit.
Trebuie să fiu sincer cu voi.
Trebuia să şi-o ia.
Îngheţată.
Rezistă acolo, Hoppy.
Dar domnilor poliţişti, Gheare de Vulpe a spus că dl Weenie a fost aici.
Sunteţi sigur că nu l-aţi văzut ?
Ce-ar fi să mi-l mai descrieţi încă o dată ?
Centrala, avem un bărbat caucazian...
... cam la 30 de ani, plin de injecţii cu tranchilizante.
- Îl trimitem la centru, bine ? - Să mergem...
L-ai auzit. Să mergem.
E maro închis, e lung şi scump foc...
... şi are un mers simpatic, împleticit.
Seamănă cumva cu câinele dvs, doamnă ?
Dle Weenie !
Îmi e aşa de dor de tine !
Roberto, omul meu de bază.
- Mulţumesc pentru ajutor. - Nici o problemă.
Şi dacă ajungi prin oraş, treci pe la mine.
Împărţim o felie de pizza. Fac eu cinste.
Începând de azi, animalele domestice şi cele sălbatice, vor trăi în pace.
Deci, la căsuţa ta, sau la mine, gagicuţo ?
Rico, ia vino încoa. Să-ţi împărtăşesc un mic secret.
Nu sunt fată !
Poftim ? Seńor, te-ai jucat cu sentimentele lui Rico.
Hai, Elliot. E timpul să ne-ndreptăm spre casă.
- Am înţeles. Hai, Giselle. - La revedere, tuturor. Aveţi grijă de voi.
Ei bine, să ne sărutăm şi s-o luăm la drum.
Precum spui, cowboy.
- Staţi, aşteptaţi-mă şi pe mine. - La revedere.
Aşteptaţi, dl Weenie.
Nu vii ?
Am decis să nu merg cu voi.
- De ce nu ? - Pentru că întocmai ca tine...
... am realizat că dacă nu eşti legat de nimic, nu vei liber niciodată.
- Dar noi nu mai suntem legaţi. - Vorbeam la figurat.
Deci trebuie să fim legaţi pentru a... ?
Nu. Trebuie să ne stabilim nişte limite, pentru a putea fi nelimitaţi.
Staţi jos. Asta s-ar putea să dureze.
Tot ce contează e să fii cu cel pe care-l iubeşti...
... şi care te iubeşte la rândul său.
Vorbeşti în dodii, Weenie.
Eu îmi voi petrece restul vieţii cu cea care mă iubeşte :
Giselle.
Aşteptaţi-mă şi pe mine.
La revedere, prietenii mei.
Îmi va fi dor de voi toţi !
Weenie ! Au trecut ani de zile.
- Acum e şansa mea. - Roger.
Hai să-l găsim pe prietenul tău, Stanley.
Nu, nu. E prietenul tău acum.
- E atât de trist, nu-i aşa, Bob ? - Bine, bine.
Calmaţi-vă.
Uitaţi. El e. Lung şi scump foc.
Dl Weenie ? Tu eşti ?
Dle Weenie.
Dle Weenie !
Puiul meu.
Te-ai întors la mama.
Acum să nu-l pierdeţi din nou.
- Câinele ăsta chiar vă iubeşte. - Niciodată.
Nu. Femeia-bestie îl torturează din nou.
Cum ? Ăsteia îi spui tu tortură ?
Da. De ce întrebi ?
De ce ? Omule, îi arată că-l iubeşte.
Ştii tu, sărut, sărut, îmbrăţişare, îmbrăţişare.
Cred ca am interpretat puţin greşit.
Crezi c-ai interpretat puţin greşit ?
- Lasă-mă ! - Termină.
- Haide. - Nu-i da drumul, Boog.
- Calmează-te. - Gata cu scandalul ăsta.
Ştii ce, Giselle ? Dl Weenie a avut dreptate.
În legătură cu ce ?
Ştii tu, toate chestiile care sunt de fapt importante.
Chestii ? Elliot !
De unde să ştiu dacă simţi asta, când tu nici măcar n-o poţi spune ?
- Şi trebuie să-ţi spun literă cu literă ? - Da.
- Bine. Tu, eu, împreună pentru... - Bună.
Ce spuneai ?
Sunt eu cu tine, pentru...
- Mai departe. - Bine, ce încerc eu să spun...
De ce toate păsările astea şi raţele apar dintr-odată...
... de fiecare dată când eşti tu prin preajmă ?
Poate că, întocmai ca şi mine...
... şi ele tânjesc să stea aproape de tine.
Elliot, ăsta-i cel mai romantic lucru...
De ce stelele cad din cer
De fiecare dată când apari tu ?
Ca şi mine,
ele tânjesc...
să-ţi fie aproape.
În ziua când te-ai născut, îngerii s-au strâns...
şi au decis să dea viaţă unui vis.
Aşa că ţi-au presărat praf de stele în părul tău auriu,
şi lumină de stele în ochii tăi albaştri.
De aceea, toate fetele din oraş...
mă urmează pe mine...
- Fir-ar... - ... peste tot.
E adevărat.
Ca şi mine,
ele tânjesc...
să-ţi fie aproape.
Ca şi mine,
ele tânjesc...
să-ţi fie aproape.
Giselle, te iubesc.
Ai spus-o !
Te iubesc, Elliot.
Aşa, bun băiat !
Aproape de tine.
Nu prea aproape.
Aproape de tine.
Chiar îmi place cântecul ăsta.
Aproape de tine.
Roberto, asta-i chiar frumos.
Aproape de tine.
Cântă şi tu, Bob.
Şi acum un final de zile mari.
Elliot ?
Aproape de tine.
Asta chiar nu-i de bine.
Haide, chiar aşa !
Traducerea şi adaptarea, VocaTeam b.v.
Best watched using Open Subtitles MKV Player