-= www.OpenSubtitles.org =-
Ce se întâmplă acum?
Zombie-ul îi mănâncă capul, bunico.
Asta nu e drăguţ. De ce face asta?
Pentru că e un zombie. Cu asta se ocupă.
Nu îi va fi foame la cină.
Sunt sigur că dacă ar putea vorbi, lucrurile ar sta diferit.
Norman! Nu ţi-am zis să scoţi gunoiul?
Da, vin imediat, tata.
Spune-i te rog să mărească termostatul.
Picioarele mele au îngheţat.
- Fit, la naiba... - Hi.
- Ce urmăreai acolo? - Sex şi violenţă.
Ohh.. asta-i drăguţ.
Nu poate fi ca băieţii de vârsta lui
şi să pună un cort în curte sau să devină interesat de tâmplărie.
- Perry. - Am crezut că ai spus că...
copii sunt ocupaţi cu furatul şi alte prostii.
El scrie: R-I-P-P-E-D.
Scrie washboard belly.
- Ai grijă! - Courtney, fii drăguţă.
Nici măcar nu merită. Adică.. e drăguţă şi îmi place asta,
dar e o adevărată ratată.
- Da, ştiu. - Hey. Mort?
Bunica a spus, poţi să măreşti căldură?
Picioarele ei sunt reci.
Perry?
De câte ori trebuie să trecem prin asta, fiule?
- Bunica ta este moartă! - Ştiu.
Atunci de ce tot continui să vorbeşti despre ea?
- Pentru că vorbeşte înapoi? - Wow.
- Eşti atât de mincinos. - Nu inventez nimic.
Jur! Vorbeşte tot timpul cu mine.
Ow da? Dovedeşte!
Spune că nu e politicos să ascunzi poze cu jucători de fotbal
fără tricou pe ei, la tine în sertarul de lenjerie.
Ştiam eu. Ai umblat prin lucrurile mele!
Nu am făcut asta. Bunica mi-a spus.
Eşti îngrozitor.
Norman, ştiu că tu şi bunica eraţi foarte apropiaţi,
dar cu toţii trebuie să mergem înainte.
Bunica este într-un loc mai bun.
Nu e acolo. E în cameră.
Grandma a fost bătrână şi bolnavă şi a murit. Asta a fost!
Okay, Perry. Face parte din procesul de îndurerare.
Nu-l mai încuraja. Sunt foarte liberal,
dar acest comportament trebuie să înceteze.
Acest comportament poate este normal la tine în familie,
dar eu nu voi permite aşa ceva. Nu voi
Nu iarăşi. Nu mai suntem în est, Sandra.
- Oamenii mor, pleacă de aici. - E doar sensibil, Perry.
Te rog, sensibilitatea înseamnă să scrii poeme
şi să fii prost la sport. Asta nu e cazul.
Nu vreau să fie că unchiul său.
Dacă acea nebunie a ajuns aici
- şi l-a influenţat pe Norman. - Perry,
Au trecut ani de zile de când cineva l-a văzut pe unchiul Prenderghast.
Sunt sigur că nici nu ştie cine e Norman.
Timpul se scurge.
Bună ziua!
Deci, prieteni, care-i treaba? Nimic important.
Întârzii la şcoală, trebuie să plec.
Hi, mă bucur să te văd.
Bună ziua! Scuze, trebuie să plec.
Scuze. Iertare.
Da.
Hello, micuţule. Haide, haide.
Mă bucur să te văd.
Ce mai faci?
Hello, Mrs. Harmon. E o zi frumoasă.
- Îmi place părul tău. - L-a văzut cineva pe Bernie?
- Calmează-te, omule. - Crede.
- Atenţiune soldate. - Da, dle.
Norman. Vrei să te joci?
Nu, întârzii la şcoală, scuze. Trebuie să plec.
- Ce mai faci? - Hi, ce mai faci?
Hi! Care-i treaba?
N-am mai auzit asta până acum.
Priveşte şi învaţă.
Ciudatule
Hey, spirit stupid, ştii ce?
Ce doreşti, Alvin?
De ce nu vezi mai multe fantome, prostule?
Norman.
Vorbeşte la asta.
Deci faţa lui Alvin! Bine?
Muştele nu vorbesc.
Neil, haide. Du-te.
Puţi a demnitate.
Puritanilor, blestemul vrăjitoarei.
Nu ştii nimic despre istoria acestui oraş?
Puritanii erau stricţi şi devotaţi.
Care au venit în căutarea unui loc fără păcat.
Acum ce, Salma?
De ce vrăjitoarea e mereu urâtă cu coada şi matura?
Nu cred că e corect din punct de vedere istoric, Mrs. Henscher.
Nici nu trebuia să fie. Trebuie să vând cărţi poştale şi brelocuri.
Deci să mai încercăm odată.
La pagina 6, Norman.
"Fondatorii au descoperit
- un rău printre ei." - Nu, nu, Norman.
Cu emoţie. Precum aşa.
"Au pus-o la judecată şi au pedepsit-o.
Dar vrăjitoarea a blestemat acuzatorii răzbunători, toţi cei 7,
să aibă parte de o moarte oribilă.
Şi să se ridice din morminte...
drept morţi vii!
Sufletele lor... Sufletele lor blestemate...
Pentru o eternitate."
Acum vreau să încerci iarăşi, dar cu convingere.
Reputaţia mea este la bătaie şi nu va sfârşi precum...
Norman!
Mă asculţi, băiete?
- Îmi pare rău, Mrs. Henscher. - Şi mie.
Acum, dacă nu mai sunt probleme, să rezumăm.
Au judecat şi au spânzurat.
Acesta este momentul meu.
Cazi, Dragă!
- Scuze. - Sunteţi un grup inutil de...
Pe mâine, ciudatule!
Norman, aşteaptă.
Ţi-am zis, Neil. Vreau să fiu sigur.
Şi eu. Hai să o facem împreună.
Nu ar trebui să îi laşi să te deprime.
Mereu îmi fac astfel de lucruri şi mie.
- De ce? - Pentru că sunt gras.
Iar alergiile mele mă fac să plâng şi transpir atunci când merg repede.
Şi am o cutie pentru prânz, care are o pisică pe ea.
Şi am un sindrom Bowel foarte iritabil.
Cred că sunt mai multe lucruri.
- Nu te deranjează? - Nu.
Nu pot opri bătăuşii. Aşa e natura.
Dacă ai fi fost mai mare şi mai prost, şi tu ai fi făcut la fel.
Se numeşte supravieţuirea celui mai mare.
Aceasta statuie este "psssst" pe noi.
Ştii cine sunt?
Bătrânul ciudat şi urât mirositor care locuieşte pe deal?
Eu l-am întrebat!
Da... Ştiu.
Mi s-a spus să nu vorbesc cu ţie. Scuze.
Şi ştii de ce nu ar trebui să vorbeşti cu mine?
Şi eu pot să văd fantome.
Ştiu că au trecut ani de când le vezi, nu-i aşa?
Semne rele. Lucruri pe care nu ţi le poţi explica.
Chipuri ciudate, ce apar în spatele mantei.
Sunt sigur că nu ţi-au spus despre blestemul vrăjitoarei. Nu?
De fapt, studiem asta la şcoală.
Sunt un copac!
Este ceva ce trebuie să ştii,
este cel mai important lucrur pe care-l vei auzi,
viaţa tuturor depinde de asta.
Ascum ascultă, puştiule,
blestemul vrăjitoarei este real!
Şi tu eşti cel care trebuie să-l oprească.
Trebuie să-ţi foloseşti darul...
Şi să vorbeşti...
Pentru că dacă nu faci asta...
Acesta este cel mai important...
Tu poţi...
Tu...
Lasă-l în pace.
Nu mă provoca să arunc acest sos. Este picant!
Încă nu am terminat. Pe curând.
Uită-te după semn.
Wow, ce bătrân macabru!
E unchiul meu.
- Deci, este adevărat? - Ce?
Vezi fantome, tot timpul şi peste tot?
Da
Grozav!
Crezi că-l vezi pe câinele meu, Bub?
A fost lovit de o dubiţă. Aparţinând fundaţiei pentru animale.
A fost tragic şi ironic.
L-am îngropat în grădină, poţi să-l vezi?
- Poate. - Grozav! Haide!
- Haide! - Neil? Tu eşti?
Hi, Mitch. Hai să ne jucăm în grădina cu un câine mort
şi nu trebuie să-l dezgropi.
Ce ai spus?
Neil, acel băiat este ciudat?
"Vorbesc cu fantome, aşa că fii atent la mine."
Poţi să încetezi cu asta? E cam stupid.
Ascultă, nu ai nevoie de străini, da?
Acesta e un pont.
Nu ruina asta pentru mine, Mitch.
Nu e ciudat. Vorbeşte cu morţii.
E pe aici pe undeva.
Toţi morţii se întorc drept fantome?
Nu...
Bunica mea s-a referit doar la persoanele care au probleme nerezolvate,
sau la cele care au murit dintr-odată sau într-un mod tragic.
- Bub? - E acolo? Ce mai face?
Bine
Eşti fericit să-l vezi.
Cine e băiat bun? Bun băiat!
- Simte dacă-l mângâi? - Cred că da.
Nu este bărbie.
Du-te şi prinde!
- Nu poate prinde, ştii nu? - Tot e distractiv.
Bun băiat!
Adu înapoi.
Mâner, Bub! Bun băiat!
Acum încearcă tu.
Îmi pare rău, nu vreau... Nu, e distractiv! Încearcă!
- Nu vreau! - Poţi să te joci! E chiar distractiv!
- Tu, primul. - Rândul tău, am făcut deja vreo 50.
Okay, ce fac?
Apucă bagheta, trage înapoi şi apoi aruncă.
Neil?
Scuze.
M-am prins!
Eşti okay?
Am să-ţi arăt. Şi acelui gras.
Atunci când realizează că nu prea mai avem...
Nu. Nu încă. Nu încă!
La naiba.
Nu! Nu vreau să merg!
Vreau să merg acasă. Nu vreau să plec!
Grozav. Acum nu o să mai ţin minte momentul acesta.
Eşti groaznic.
Blestem acuzatorii la o moarte îngrozitoare
şi să înainteze din morminte lor drept morţi vii.
Suflete voastre să fi condamnate pentru o eterniate de deznădejde.
Ucide-ţi vrăjitoarea! Ucide-ţi vrăjitoarea!
Nu sunt adorabili?
Ucide-ţi vrăjitoarea! Ucide-ţi vrăjitoarea!
Ce?
Nu, nu din nou.
Pe acolo! Aici!
Vrăjitoareo, ştim că eşti acolo!
- Acolo! - Nu!
Aşteaptă...
Vin morţii.
Hi, amice.
Okay?
Vin morţii!
Norman!
A spus că vin morţii?
Nu, nu. - Da! Copacul mi-a spus!
Acesta!
Una e să fii bolnav mintal de faţa familiei sale.
Dar nu de faţă cu tot oraşul!
Gata cu discuţiile despre fantome
sau despre bunica ta sau... Acum ce este?
Cred că e un copac.
Eşti pedepsit. M-ai auzit?
Asta-i ridicol. Vroiam ca toată lumea să vadă ce văd şi eu.
Nu am cerut să fiu născut aşa.
Nostim. Nu întreba.
Câteodată oamenii zic lucruri ce par să fie rele,
dar spun asta pentru că le este frică.
El este tatăl meu. Nu ar trebui să îi fie frică de mine.
Nu îi este frică de tine.
Îi este frică pentru tine.
Priveşte! Este ParaNorman!
Ce ţi-a zis acel copac, Norman?
Mai devreme sau mai târziu, morţii vor veni?
Ai murit?
Da, dar am treburi neterminate aici.
Nu puteai să foloseşti altă baie?
Spiritul meu nu pleacă nicăieri
până când nu-mi acord indatoria altuia.
Şi acela vei fi tu.
Eu? Nu. Cred că te înşeli.
Eşti, okay?
Sunt blocat de ani zile cu acest blestem,
dar acum sunt mort.
Trebuie să fii tu.
Dar eu.. nu ştiu ce înseamnă toate astea.
Înseamnă că trecutul vine să te bântuie.
Timpul se scurge.
Astăzi este aniversarea de deces a vrăjitoarei.
Spiritul se va trezi şi când se întâmplă asta
Va aduce morţii cu ea.
Dar sunt doar un copil!
Cum o opresc?
Citeşte cartea pe aşezământul în care este îngropată vrăjitoarea.
Care carte?
Orice este în mâinile mele.
Nu acestea mâna, cealaltă mână a mea.
Cea de acasă care începe să miroase ciudat.
Ridic-o şi citeşte-o.
Înainte să apună soarele.
Dar asta-i nebunie!
Ţi se pare că sunt nebun?
- Poţi face asta? - Eu...
Jură!
- Te referi la cuvântul cu "P"? - Promite!
Okay. Promit.
- Bine! - Nu, stai Mr. Prenderghast.
Scuze, dar a sfârşit aici.
Sunt liber! În sfârşit, sunt liber!
Aşteaptă! Nu, nu poţi pleca!
Te rog, nu înţeleg.
Ar fi bine să aştepţi câteva minute.
Norman?
Care-i problema?
Nu veni cu asta, grăsuţule, nu are nimic de-a face cu tine.
- Pleacă din calea mea. - Sau ce?
Sau te lovesc în sâni.
Ăştia nu sunt sâni, sunt pectorali.
Sânii mei!
Eşti mort, ciudatule.
M-ai auzit! D-E-T, mort!
E atât de mort încât o să vorbească singur mort.
Nu cred că ar trebui să plecăm.
Mi-a promis mâncarea pe care altă persoană a pus-o în cuptorul cu microunde.
Probabil că acolo e acum, se joacă cu voodoo-ul sau,
sau orice are pe acolo, care nu e bun de nimic.
Vino la fereastră!
Vrei să jucăm hockey?
Acum sunt preocupat cu alte lucruri.
Iarăşi despre lucrurile alea despre morţi?
Mr. Prenderghast a apărut în baie.
- Eww. - Nu, spiritul său.
A spus că blestemul vrăjitoarei este adevărat,
Trebuie să mă duc după ea la vechiul cimitir
astăzi înainte de apus!
Deci, vrei să ne jucăm mai târziu?
Nu ai auzit ce am spus?
Da, dar am crezut ca idee mea
are mai puţine şanse să ne creeze probleme.
Du-te acasă, Neil, mă descurc mai bine singur.
- Dar... - Du-te acasă!
Wow, acel gândac te-a muşcat?
Nici unul.
Tata a spus că nu ar mai trebui să vorbesc cu tine, bunico.
Dobitocule
Dacă eram un poltergeist, aruncăm cu ceva în capul lui.
Ştii, prin legi...
Ar trebui să mă relaxez în paradis, alături de bunicul tău.
- Dar nu fac asta. - Atunci de ce rămâi?
Niciodată nu am căutat distracţii.
Dar şi acolo au cablu TV şi găuri.
Mai mult, am promis că mereu voi avea grijă de tine.
- Deci este datoria ta. - Ceva de genul ăsta.
- Şi o să o faci indiferent ce. - Binenteles!
Chiar dacă ar fi ceva cu adevărat înspăimântător?
Nu este nimic în neregulă în a fi speriat, Norman,
Atât timp cât nu schimba persoană care eşti.
Şi atunci i-am zis: "Vino să-mi vorbeşti atunci când
videoul tău are 12,000 de viziualizari pe Youtube."
Serios, asta am zis.
Da, fac pe dădaca. Seara asta va fi plictisitoare.
Norman!
Sper că nu îndrăzneşti să ieşi afară, ciudate.
Hello?
Mr. Prenderghast?
Haide.
La naiba!
Dezlănţuit!
Este.
Citeşte cartea, opreşte blestemul,
întoarce-te acasă, pretinde că nimic nu s-a întâmplat.
"Odată ca niciodată, într-un tărâm îndepărtat,
aveau un rege şi o regină într-un castel magnific."
Ce? Un basm?
- Ce aveţi aici, tocilarilor? - Nu, dă-mi-o înapoi!
Abia aştept să văd expresia tuturor
- Când află asta. - Nu fă asta, Alvin!
Nimeni nu mă face să pierd o posibilă întâlnire
cu o fată care aproape era interesată să vorbească cu mine.
Okay? Rămas bun. Nu ai nimic de discutat.
- Oh-ow. - Nu vorbesc "Oh-Ow."
Asta vorbesc atunci când Alvin este în preajmă.
"Oh-ow, e Alvin?"
"Oh-ow Alvin o să mă facă să fugă după mami."
Oh-ow.
- Ce-i asta? - Ea e.
Odată.. odată.. Odată ca niciodată...
Într-un distant... Odată ca niciodată...
- Într-un... - Te rog, te rog.
Nu merge!
Trebuie să te opreşti.
- Ce? - Norman, ce faci?
Cred că mi-am urinat pantalonii.
Aşteaptă.
- Neil, răspunzi la uşă? - Sunt ocupat.
Iar urmăreşti DVD'uri cu mame în timp ce fac fitness?
Nu!
Neil, am să te ucid şi am să te ridic de fund, acum răspunzi la uşă?
Dumnezeu.
Am să-i ucid!
Ştiu că eşti acolo.
Petrecerea de pijamale s-a terminat.
Pot să te ajut?
Da
Îmi pare rău să te deranjez atât de târziu,
Este... Să...
Neil locuieşte aici?
- Da, e fratele meu. - Asta-i grozav.
Fratele tău şi cu fratele meu sunt cei mai buni prieteni.
Sunt Courtney.
Neil, pot să vii puţin?
Te caută o fată.
Hello
Ce mai faci, băiete?
- Neil. - Da, Neil.
Ştii unde este Norman? Se pare că a cam dispărut
N-am idee!
Nu nu ştiu pe unde este. Îmi pare rău.La revedere.
Neil, trebuie să vorbeşti puţin, amice.
Nu credeam că e serios
în legătură cu plecarea spre vechiul cimitir.
Băiatul ăla, Norman.
Amice, acel loc nu este cool.
Climat de filme horor. De ce să te duci acolo?
Nu ştiu, poate că ar trebui să mergem în căutarea lui.
Am zis că e o problemă.
Îmi pare rău, dar am spus.
Nu, este okay. E nasol.
Dar trebuie să mă asigur că nu o să moară sau ceva.
Poţi să mă ajuţi?
Te rog.
Okay.
Cred că ar trebui să te îmbraci.
Norman are probleme?
O să încerce să ne mănânce creierii?
Cred că eşti în siguranţă.
Slavă Domnului.
Nu înţeleg. De ce nu merge?
Povestea "Frumoasei din pădure"?
Nu are logică.
Unde... Unde pleci?
Mr. Prenderghast, nu înţeleg. Spune-mi ce să fac.
Amice, unde pleci?
Mi-a spus să citesc cartea ca să opresc blestemul.
Credeam că e o vrajă sau ceva, dar...
Haide... Trebuie să fie ceva.
- Trebuie să... ne întoarcem acasă. - ASta este.
- 7 victime. - Mama mea este...
- 7... Nu. - Cam supărată.. atunci când nu...
Trebuie să ne apărăm. Împuşcă-i în cap...
- Haide, haide... - Cu gloanţe de argint...
7 victime... 7 morminte...
De ce nu mă auzi?
- Trebuie să facem ceva! - Mormântul vrăjitoarei...
Nu era acolo.
Citeam carte în locul greşit.
- Ascunde-te. - Unde?
Haide.
Şi ea a spus: "Iau în considerare o carieră în procesare"
Dar eu am spus, "Vreau să fac ceva în folosul oamenilor, mulţumesc"
Ştii şi tu, ceva în legătură cu săracii său... Oamenii care sunt pe moarte.
Oamenii urâţi său...
Ecologia
şi pacea pe pământ sunt foarte importante.
Ridici greutăţi? Căci are deltozii enormi.
Nu am folosit vreodată în viaţa mea deltoizi îţi jur, poţi să mă testezi.
Ucide-mă acum.
Mulţumesc că faci asta, Mitch.
Înseamnă mult pentru mine, ştii?
Drept familie... Un frate.
E fratele tău.
Uită-te pe cer.
Atenţie!
Nu.
ERA NORMAN
Toată lumea este în regulă?
- Nu. - Nu.
Hello, dle?
E mort sau ce?
Nu ştiu. Nu se mişcă.
Încă respiră.
Atunci e okay?
Nu exact.
Ce? Ce?
Ştie cineva să facă respiraţie gură la gură sau...
Fugi!
- Ai văzut? - E nebunie.
Ştiu, am lovit-o vreo 90 de metri.
Norman, ce s-a întâmplat?
Sunt zombii, îţi jur, da?
I-am văzut cum ieşeau din morminte.
Să se ia în considerare, eu i-am salvat viaţa.
Eu aş putea să ţi-o salvez pe a ta.
Scuze, cine eşti tu?
Eu zic să plecăm.
Okay.
La naiba cu copii şi telefoanele lor.
Sfârşitul stratului de ozon.
Asta este.
Ştiam eu că urma să se întâmple ceva astăzi.
Ştiai? Zombie-ul m-a speriat.
De ce a trebuit să amesteci pe toată lumea în această ciudăţenie?
Nu trebuie să mă urmăreşti, da?
Scuze, vina mea.
Când devin nervos am diaree verbală.
Diaree?
Dumnezeule, cred că am parte de un anevrism.
- Asta e doar din cauza ta. - Nu, nu înţelegi,
Nu pot opri asta, Courtney.
Înţeleg. Înţeleg că a ieşit complet...
Mâna!
Ce facem? Ce facem? Mitch?
- Nu ştiu. Nu ştiu. - Nu ştii?
Nu în stare mintală!
Minunat, poliţia.
Opreşte dubiţa!
Norman, cum o oprim?
Trebuie să citesc cartea în mormântul vrăjitoarei.
Nu e în cimitir?
Nu era acolo, alături de ceilalţi. Nu ştiu unde să caut.
Ar fi bine să te gândeşti repede la ceva.
Am o idee.
Deci, Norman, fă-mă să înţeleg,
mă suni în toiul nopţii pentru o aventură supernaturala,
pentru că ai nevoie de ajutorul meu în căutare.
Da
Te rog, trebuie să găsim mormântul vrăjitoarei.
Am fost la vechiul cimitir, dar nu era acolo.
Persoanele condamnate pentru vrăjitorie
nu erau considerate umane.
Norman, vrăjitoarea a fost îngropată în altă parte.
Într-un mormânt nemarcat.
Mitch, fă ceva.
Data viitoare fii atent,
Doar ştii că am învăţat-o la ora de istorie în clasa a 5a.
Salma, te rog, grăbeşte-te.
Nu.
Lista Faria dacă un zombie nu ar fi încercat să mă ucidă.
Bine. Aici zice că
a fost îngropată la vechea primărie de pe strada principală.
Posibil fără arhive despre îngroparea şi executarea sa
în fişierele lor.
Repede, trebuie să ajungă la primărie.
Dumnezeule!
Cred că ar fi de folos dacă am încerca să vedem aşa lucrurile.
- Nu vreau. - Perry...
a nu crede în viaţa de după moarte e ca şi cum nu aicrede în astrologie.
Habar n-am ce să zic. Serios! Unde ai învăţat asta?
Linişte-te.
Accident de maşină!
Unde e poliţia când ai nevoie de ea?
- Dumnezeule! - Am rupt o unghie.
O să vărs.. Este...
Alvin, asasinul de zombie.
Te-am prins.
Dragă...
Îmi pare rău, o să fii bine.
O să trecem împreună peste asta.
Haide. DA!
Acum tocilarii sunt la cârmă.
CASINO WITCH lucky
Vezi, am spus: zombii!
Este blestemul vrăjitoarei!
Mamă?
Ce!
Ce ar trebui să facem?
- Loveşte în cap! - Da!
Repede, aici.
Asta e îngrozitor.
Zombiile se pare că mănâncă pe toată lumea!
PRIMĂRIA
Haide.
Toată lumea e bine? Nimeni nu a fost muşcat?
Eu mi-am muşcat limba, asta se pune?
Ştie cineva să deschide lacăte?
Binenteles. Deschidere de lacăte este specialitate mea.
SEMINAR TO CRIME PREVENTION
Gata!
- E aici! - Ea?
De unde ştim unde este îngropată vrăjitoarea?
Grozav! Sunt foarte entuziasmat.
Asta e cea mai distractivă seara.
Amice, zombiile cutreiera peste tot iar noi ne închidem într-o librărie?
Eşti perversă? ESte o magazie cu arme în faţa noastră.
O să fie un fleac, o să vezi.
PAgina... a.
- Okay, pagina 1. - Este posibil?
- Haide, străduieşte-te. - Ce este, nu este ce trebuie.
Timpul se scurge.
Nu mai este loc în acest oraş pentru zombii!
Asta este...
Ar fi o noapte liniştită
dacă nu ar fi fost acei copii nebuni.
Dumnezeule!
Cum e cu trasul în civili?
- Asta nu e muncă de poliţie. - Nu, nu. Okay, şerifule.
Tragem la ţintă.
Morţii au venit să ducă în iad
trebuie să-i oprim înainte să scape.
PRIMĂRIA
Mişcaţi-vă, toată lumea. Nu este nimic de văzut.
I-am văzut! I-am văzut!
Sunt în oraş!
Hai să îi facem să simtă furia războiului.
Să îi facem bucăţi!
Nu găsesc aici, Norman.
- Este inutil. - Da, ştiu.Şi este plictisitor.
Credeam că doar o să conduc dubiţa nu că asta ar fi plictisitor.
Dacă ştiam că atât de multă lectura vă fi implicată,
aş fi adus un grup diferit de oameni care mă urăsc.
Am terminat primul. Sunt exact 26 de pagini.
Fântâna Mandel!
Nu cred că asta e planul lor.
Sunt muşcat şi încep să mănânc creiere...
- Oameni! - Ar trebui să fiu vegetarian.
Ceva se mişcă acolo. Cred că sunt zombiile.
Ascundeţi-vă.
Nu e. Sunt doar adulţi.
Ascundeţi-vă!
Acel sunet... Ştii ce?
- Nimic nu pare să fie legal. - Băieţi, haideţi.
- Încetează, ciudatule. - Nu, trebuie să continuăm să încercăm.
Am încercat şi iată ce s-a întâmplat.
Sunt speriat, Norman. Nu pot să aud.
Niciodată nu auzi. Nimeni nu ascultă vreodată.
Şi eu sunt speriat, dar totuşi trebuie să facă sta.
Am auzit da. Orice ai spus, nu a mers.
Crezi că vei ieşi şi vei vorbi cu morţii
şi totul va fi bine? Este...
Ce o să faci? Le ceri zombiilor să nu mănânce?
Trebuia să fi ştiut că nu vei înţelege.
Nimeni nu înţelege vreodată.
Norman, trebuie să încetezi cu ciudăţeniile
- şi să începi să trăieşti în viaţa reală. - Totul din viaţa reală
Crezi că sunt un ciudat. Şi poate că au dreptate.
Poate că sunt un ciudat, dar niciodată nu le-am cerut ajutorul.
Aşa că du-te! Pleacă!
Wow, asta a fost drastic.
Haide!
Nu merg nicăieri, Nu mă poţi convinge să merg.
- Amice, eşti greu. - Nu vreau să mai vorbesc cu tine.
Scuze... Hello?
Sunt acolol, pot să simt carnea!
Hello?
Ajutor! Cineva să mă ajute.
Să-i ardem.
Să-i ucidem.
Dumnezeule! Crezi că asta are de-a face cu Norman?
- Binenteles că nu. - All, priveşte!
Perry, fă ceva!
Norman, du-te acolo. Trebuia să fi fost pedepsit.
Vrăjitoarea lui odioasă.
Asta doreşti?
- Vrăjitoareo! - Asta este doar istorie.
Norman!
"Odată ca niciodată, într-un...
Într-un tărâm distant, era un rege şi o regină.
Într-un castel magnific."
De ce nu mă asculţi?
De ce faci asta?
Atenţiune: Ms.. Prenderghast.
Magistreaza această regiune din Massachusetts.
În această zi, sunteţi acuzată
de crimă oribilă a vrăjitoriei.
Atestată de martori ale căror rapoarte au fost auzite.
Această curte decide că tu eşti...
- Vinovată. - Nu.
Iar pedeapsa pentru tine,
potrivit crimei tale celei mai deplorabile...
Moarte.
Nu.
Ai ceva de spus în apărarea ta?
Doar glumeam.
Cu foc?
Vorbeşti cu morţii.
Aşteaptă. Nu.
Nu pot lăsa asta să-i ameninţe pe aceşti oameni.
Nu poţi face asta.
- Nu am făcut nimic greşit. - Hai să o luăm...
Să fie spânzurata şi executată.
Dacă am făcut ceva în neregulă, nu pot face nimic în privinţa asta.
Tot ce pot spune este că-mi pare rău.
Cum ai putut?
Era doar un copil.
Eu şi cu ea nu suntem diferiţi.
Stai departe.
Trebuie să opreşti blestemul.
Ce?
Nu vrei să mă ucizi?
Poţi să vorbeşti cu morţii.
Noi.
Cu ea.
Trebuie să citim cartea.
Să ne trimită înapoi la mormintele noastre.
Dar nu a mers.
E un basm.
E doar o poveste de adormit copii.
Aşa e, nu?
O poveste de adormit, ca să mai poate dormi încă un an.
Iar acum ai nevoie de ajutorul meu,
pentru că sunt singurul care o aude?
Poftim cartea ta.
Citeşte-o singur.
Cum ai făcut asta?
Eram înspăimântaţi.
De ce anume?
De ea.
Cred că am făcut lucrul corect.
M-am înşelat.
Acum asta este pedeapsa noastră.
Credeam că ştim totul atunci când eram în viaţă.
Dar drept morţi. Suntem pierduţi.
Te rog, ajută-ne.
În fiecare an, cineva citeşte povestea în morminte.
Înainte, a fost Dl. Prenderghast.
Şi înaintea lui au fost alţii.
Dar blestemul nu dispare vreodată.
Nimic nu-l poate rupe.
Niciodată nu e de ajuns.
Ce o să faci?
Ceva ce nu-mi nu a încercat până acum.
Trebuie să vorbesc cu ea.
Băieţi, aici.
Mitch, Mitch, dacă astăzi murim,
ar putea fi ultima mea şansă să-ţi spun ce simt.
Doar dacă nu vin zombiile. Teoretic, am trăi mai mult.
Norman?
Haide, aici.
Poate doar să fie distractiv.
Rămâi nemişcat unde eşti!
Ai putea fi deja mort, dar eu încă pot trage!
- Aşteaptă. - Dumnezeule!
- Fiule, stai departe de zombii. - Nu, nu o să fug.
Perry, stai calm. Dacă ai un atac de cord, ce o să faci?
Am să mă întorc să-l bântui pe Norman.
Poate doar atunci o să înceapă să asculte.
Nu, nu înţelegi ce se întâmplă.
Eu vorbesc cu ei, dar nu aşa cum crezi tu.
Nu blestemul îi răneşte pe zombii.
Tu eşti cel care îi răneşte pe zombii.
Şi ştiu că am găsit calea să îi opresc.
El este de partea noastră.
Să-l spânzurăm.
Nu-l putem spânzura, prostule Suntem în secolul al 21lea.
Atunci să-i dăm foc!
Vrei să te opreşti şi să calmezi mulţimea...
- Ascultă-mă... - Prinde-i până să mâncăm.
Lasă-l în pace!
Mâna, Alvin, mâna!
Toată lumea să fie atentă!
Trebuie să încetaţi să-mi ucideţi fratele!
Sunteţi adulţi!
Încetaţi! Ştiu că sună nebunesc.
Credeţi-mă, şi eu sunt de partea voastră.
Dar de data aceasta, cred că ştie cu adevărat ce vrea să spună.
Pe parcusul nopţii, el încearcă să vă salveze,
de blestemul vrăjitoarei.
Da, da. Şi tot ce ştiţi să faceţi
este să daţi foc şi să ucideţi. Ardeţi şi să ucideţi.
Doar incendiere şi ucidere.
Fiecăruia dintre voi ar trebui să îi fie ruşine.
Cum îndrăzneşti?
Deci nu o să ne rănească?
Nu.
Ţi se pare că cineva vrea să te rănească?
Sunt doar oameni. Cel puţin, măcar au fost.
Doar oameni stupizi care doresc să fie mai buni.
Au făcut ceva de neiertat.
Pentru că au fost speriaţi.
Pentru asta au fost blestemaţi.
Acum totul se repetă.
Nu realizaţi? Au fost că voi.
Acum trebuie să înceteze.
Pentru totdeauna.
Care-i problema ei?
Norman.
Acum ce facem?
- Nu ştiu. - Sigur că ştii.
Trebuie să mergi la mormântul vrăjitoarei.
- Dar... - Fără dar.
Ascultă-mă, bastardule. Nu renunţăm.
Când scoala Dale ne-a distrus echipa de volei, am renunţat?
- Mă gândeam eu. - Nu, nu renunţăm.
Am răsucit intorcível, Norman,
şi nu o să te las să renunţi.
- Tati, pot să împrumut maşina ta? - De ce?
Azi e trafic lejer, nu-i aşa?
Norman, e în spaţiul meu.
Vrea să te dai la o parte.
Am auzit. Mamă, spune-i zombie-ului să nu vorbească despre mine.
Vrei să încetezi cu folosirea cuvântului cu "z"?
- Încetează cu folosirea... - Ce zici dacă opresc maşina asta
şi te las aici până taci din gură.
A spus să faci la stânga aici.
Am mai fost aici, mergem în cercuri.
Poate că ar trebui să ne oprim şi să întrebăm pe cineva.
Sigur, crezi că ar trebui să ne oprim lângă cimitir
şi să întrebăm alţi morţi îngropaţi vechi din secolul al 18lea?
Nu-i o idee rea. TRADUCEREA ŞI ADAPTAREA: BLONDULL @ FILELIST.RO
Mi-ar place să înţeleg.
Să nu-mi zici că are nevoie la toaletă.
Întoarce acolo.
Crezi că acolo e?
Deci...
De ce suntem aici?
Cineva trebuie să vorbească cu tatăl ei.
Da, şi de ce tu, mai exact?
Dumnezeule! Ai grijă!
Mama
Perry! Fă ceva.
Încerc.
Cred că s-a blocat!
Norman?
Sunt bine, mama!
Aşteaptă-mă aici. Nu-ţi fă griji.
Ai grijă!
Hello?
Nu eşti binevenit aici.
Dispari!
Am mare nevoie să vorbesc cu tine.
Cine eşti?
Sunt Norman.
Norman Babcock.
Nu mă cunoşti, dar...
Te cunosc.
Suntem asemănători, tu şi cu mine.
Nu eşti mort.
Nu, înafară de asta...
Şi eşti un băiat.
Da, iau şi asta.
Nu ai nimic de-a face cu mine.
- Ştiu cum te simţi. - Nu, nu ştii!
Nu ştii nimic despre mine.
Ştiu că numele tău este Agatha Prenderghast.
- Ce? - Cred că eşti obosit, nu-i aşa?
Pentru că este prea târziu, şi...
A fost o seară lungă.
- Ai doar 11 ani şi... - Nu vreau să dorm.
Şi nu mă poţi forţa.
Cartea este distrusă.
Iar acum nu mai sunt nevoit să ascult acea poveste ridicolă!
Lasă-mă în pace!
Nu. Nu plec.
Ascultă-mă.
A fost odată, cu mult timp în urmă.
- A fost o fată mică. Ce?
O fată mică care a fost diferită...
Diferită de toţi rezidenţii satului ei.
Nu ascult!
Putea să vadă şi să facă lucruri pe care alţii nu le înţelegeau.
Şi asta i-a făcut să fie speriaţi de ea.
- Nu-mi place povestea asta! - S-a retras de toată lumea.
Era tristă şi singură.
- Nu avea încotro să meargă. - Opreşte-te!
Cu cât mai mulţi oameni încercau să o evite,
cu atât mai speriaţi erau de ea.
Şi au făcut ceva oribil.
Erau atât de speriaţi, încât asta i-a îndemnat
- să ucidă! - Nu!
Dar în ciuda faptului că era moartă
- Ceva s-a întors. - Opreşte-te!
Şi acea parte nu a dispărut.
- Nici după 300 de ani. - Opreşte-te!
Cu cât primea mai mult, cu atât acea fetiţă dispărea.
- Am să te opresc! - De ce?
Pentru că... Pentru că...
Pentru că vrei ca toată lumea să simtă tristeţea ta.
Aşa că de fiecare dată când te trezeşti, joci acest joc meschin.
Dar nu joci corect!
M-au rănit!
Deci şi tu îi răneşti?
Vroiam ca toată lumea să vadă cât de nemiloşi sunt.
EŞti la fel ca ei, Agatha!
- Nu, nu sunt! - Eşti un bătăuş!
Nu, nu sunt!
Au făcut ceva oribil, dar...
Asta nu înseamnă că şi tu trebuie să faci la fel.
Tot ce a rămas colo este doar diabolic şi înfiorător.
- Nu e adevărat! - Atunci opreşte-te.
Este greşit şi tu ştii asta!
Îţi petreci atât de mult timp amintindu-ţi de oamenii răi,
şi uiţi de cei buni.
Trebuie să fi fost cineva care te-a iubit
şi i-a păsat de tine.
- Îi mai ţi-i minte? - Lasă-mă în pace!
Nu eşti singur.
- Trebuie să-ţi aduci aminte. - Pleacă de lângă mine!
Adu-ţi aminte!
Aggie...
Numele meu era Aggie.
Eu...
Îmi aduc aminte...
Mama mea m-a adus odată aici.
Am stat sub copac
şi mi-a spus poveşti.
Toate aveau sfârşit fericit.
Iar apoi acei oameni oribili m-au dus departe.
Şi nu am mai văzut-o vreodată.
Câteodată, când oamenii sunt speriaţi,
spun şi fac lucruri oribile.
Cred că erai atât de speriat încât...
Ai uitat cine eşti.
Nu cred că eşti o vrăjitoare.
Nu neapărat.
Nu crezi?
Cred că eşti doar un copil cu un dar foarte special.
Vroiai doar să fii înţeleasă.
Deci nu suntem chiar atât de diferiţi.
Dar...
Cum rămâne cu oamenii care te-au rănit?
Nu ai vrut vreodată să îi faci să sufere?
Da, dar...
La ce bun ar fi asta?
Crezi că doar pentru că sunt oameni răi,
nu sunt şi oameni buni?
Şi eu credeam la fel pentru o vreme.
Dar mereu este cineva căruia îi pasă.
Undeva.
Aveam nevoie de mama mea...
Îmi pare rău, Aggie.
Nu mai e.
Povestea pe care o ziceai...
Cum se termină?
Cred că depinde de tine.
Era aici unde am fost îngropată.
E un loc minunat în care să dormi.
Ca să poţi fi iarăşi cu mama ta.
Somn uşor.
Norman!
Bravul meu omuleţ!
Credeam că te-am pierdut.
Mamă...
- Îţi este ruşine. - Asta fac eu.
Bună treabă, Norman.
Bravo, fiule. Ai reuşit.
Păi...
- Avem nevoie de mărturii... - Nu!
Unghia mea. Ştii cum este...
Tu te alături lor şi doar spui lucruri.
Eram doar în caracter.
Da, au fost şi alţii. M-au forţat.
Eu şi cu Norman facem multe lucruri împreună.
Insparabili, cei mai buni prieteni.
Facem împreună diferite investigaţii.
Avem un blog, ar trebui să-l vizitezi.
Mă gândeam că am putea merge la film.
- Nimic de groază. - E o idee bună, Cathie.
O să-l îndrăgiţi pe iubitul meu.
E nebun după filme romantice.
- Hi, Neil. - Ai reuşit!
S-a terminat cu blestemul vrăjitoarei şi ai făcut ca zombiile să dispară.
- Ai putea face orice! - Aşa creD.
Vroiam doar să-ţi mulţumesc.
Ai stat alături de mine pe tot parcursul.
Binenteles! Să nu începi să devii ciudat...
Crezi că lucrurile vor reveni la normal?
Păi... Pe cât de normal posibil.
- Opreşte-te! - Ale căror vieţi au fost ruinate
de tornadă misterioasă de aseară.
DAr mai întâi, urmăriţi-o pe Mady Reiniger, cu o pisică pe patine.
- Hi, fiule. - Hi, tata.
- La ce te uiţi? - Un film de groază.
Eu...
Bunica ta eaici, nu?
Okay, asta e lămurit.
Este...
Stă lângă mine?
Hi, mama.
Deci, acum ce se întâmplă?
-= www.OpenSubtitles.org =-