SINBAD LEGENDA CELOR ŞAPTE MĂRI
Sculaţi-vă, frumoasele mele. Treziţi-vă!
E o zi nouă şi în lumea muritorilor e linişte.
Dar nu pentru mult timp.
Uită-te la ei.
Trag de un firicel
şi toată lumea lor devine haotică.
Haos glorios!
Ce poate fi mai grozav decât asta?
Un prinţ nobil, o comoară nepreţuită,
şi un hoţ negru la suflet.
O să fie distractiv.
Cetus, ştii ce ai de făcut.
Să înceapă jocurile.
Domnilor, asta am aşteptat.
Cel mai valoros obiect din lume e în drum spre Siracuza.
Păcat că n-o să ajungă niciodată acolo.
De mâine, ne retragem în Fiji.
- Kale! - Da, căpitane!
Spike!
Hai să ne îmbogăţim!
Ai văzut ultima figură? Mişto, nu?
Mi s-a părut exagerată. Doar puţin.
Exagerată?
Eu am fost exagerat, nu?
Proteu.
Tocmai a devenit interesant. Cât a trecut?
O viată.
- Tot ca o bătrână te baţi. - Sinbad?
- Ce faci aici? - Lucrez.
Tu?
Ce s-a întâmplat cu tine? Unde ai fost?
Aş vrea să stăm la taclale,
dar am de furat ceva.
Sinbad, trebuie să vorbim.
Am auzit de ea, am citit despre ea, dar n-am văzut-o niciodată.
"Cartea Păcii".
Trebuie s-o duc în Siracuza.
Chiar? Acum mă simt prost pentru că o să fii dat afară.
Nu vorbeşti serios. Dispari şi după 10 ani vii să mă jefuieşti?
Aş fi vrut să nu fii tu, sincer.
- Dar... - Dar sunt eu, Sinbad.
Proteu, am dat mâna, am avut coduri, o ascunzătoare.
A fost foarte distractiv, dar eram copii.
Eram prieteni! N-o s-o furi.
Nu de la mine!
Oricum, ce ai să faci cu ea?
Cartea ne protejează pe noi, cei din Cele 12 Oraşe.
Gândeşte-te cât o să plătim pe ea.
Îţi mai spun o dată: demult, noi doi am fost prieteni.
Dacă asta a însemnat ceva pentru tine, dovedeşte-o acum.
Ai dreptate, a fost demult.
Nu face pe eroul, Proteu.
Dacă vrei Cartea, va trebui să treci de mine.
Ce...?
Pe toţi zeii!
Bravo, Spike!
Te prind eu!
Văd că eşti ocupat. Ţinem legătura.
Stai! Dai bir cu fugiţii?
Da.
Corabia mea!
Atenţie!
Pregăteşte-te pentru Sushi.
Dă-i o mărire.
Haide, Sinbad!
- Rămâi pe poziţie! - Ce faci?
Homarule! Aici!
Fugi!
Retragerea!
Apuc-o!
Haide!
- Şi planul? - Încercă să nu fii omorât.
Ţine-te!
O să-ţi trebuiască!
- Unde te duci? - La pescuit!
Stângul, dreptul...
Acum!
Eşti teafăr?
Mulţumesc că n-ai plecat.
Ca pe vremuri.
- Fii atent! - Sinbad!
Ziua a început aşa promiţător
şi acum uite...
Monstrul meu marin e mort
şi tot nu am "Cartea Păcii".
Toate astea din cauza ta, Sinbad.
- Cine eşti? - Eris, zeiţa discordiei.
Sigur mi-ai văzut înfăţişarea pe zidurile templului.
Te nedreptăţeşte.
Bun, în legătură cu monstrul meu...
Da, îmi pare rău de el.
Bănuiesc că nişte scuze din inimă nu sunt de ajuns.
Din inimă? De la tine?
Sinbad, tu n-ai inimă.
Asta-mi place la tine.
Aşa că am să te las în viaţă.
Dar trebuie să faci ceva pentru mine.
Adu-mi "Cartea Păcii".
Asta e o problemă,
pentru că şi eu îmi făcusem planuri cu ea. Răscumpărare, îmbogăţire...
Nu gândeşti la scară mare.
Dacă furi Cartea pentru răscumpărare,
o să ai bani ca să trăieşti pe o plajă.
Dacă o furi pentru mine, o să poţi cumpăra plaja
şi insula şi lumea.
Mă cruţi, mă îmbogăţeşti, mă retrag în paradis...
Până acum nu văd nimic rău, dacă te ţii de cuvânt.
Sinbad, când o zeiţă îşi dă cuvântul, e legată pe vecie.
Bine, s-a făcut.
Ştiam că o să fii de părerea mea.
După ce furi Cartea,
ia-te după steaua de dincolo de orizont.
O să ajungi în Tartar,
regatul meu de haos.
Tartar. Ne vedem acolo.
Aşa rămâne.
Unde rămăsesem?
A, da. Îţi ţineai răsuflarea.
E atât de drăguţ!
Şi atât de credul!
Bravo, Cetus!
Sinbad! Trăieşti!
Mă bucur că ai scăpat. Dă banu'. A scăpat.
Ce s-a întâmplat?
- Nu m-ai crede, dacă ţi-aş spune. - Pune-mă la încercare.
Bine, fie.
M-am întâlnit cu Eris, zeiţa haosului.
E topită după mine şi m-a invitat la ea acasă.
Hai că-i bună! Zeiţa haosului! Pe-asta o notez.
N-am luat Cartea. Ce facem?
Răbdare, Rat. Doar ştim încotro se îndreaptă.
- Oameni, pânzele sus! Spre Siracuza! - Imediat, domnule!
De când mă ştiu, am visat clipa asta.
Comoara sacră, care ne-a apărat vreme de o mie de ani,
e acum în Siracuza.
Pentru "Cartea Păcii"!
Pentru regele Dymas şi prinţul Proteu!
Vezi, asta păţeşti când foloseşti intrarea din faţă.
- Ce caută aici? - Măcar nu jefuieşte pe nimeni.
Toţi cei ce merită jefuiţi sunt aici.
Pun pariu pe 10 coroane că pui sabia jos.
- Accept pariul. - Gărzi, lăsaţi săbiile.
Nu te-am văzut 10 ani şi azi e a doua oară.
Mă sufoci.
Ştiam că vrei să-mi mulţumeşti că ţi-am salvat viaţa iar.
Ai auzit că avem merinde şi vin gratis.
Aţi auzit, băieţi? Prinţul face cinste cu cina şi băutura!
Vreau să cunoşti pe cineva.
La treabă.
Armele.
Uite-o. I-am spus tot despre tine.
Sinbad, ţi-o prezint pe logodnica mea,
lady Marina, ambasadoarea Traciei.
Deci el e vestitul Sinbad. Am auzit ce s-a întâmplat de dimineaţă.
Întâi ai încercat să-l jefuieşti pe Proteu, apoi i-ai salvat viaţa.
Ce eşti? Hoţ sau erou?
Sinbad vroia să-mi dea şansa...
să-i mulţumesc.
Opt luni pe mare, doar cu ouă şi murături.
Nu ştii ce înseamnă asta pentru un bărbat.
E prea uşor. Doar o mână de gărzi.
Lăsaţi-o baltă. Hai înapoi la corabie.
Aşa pur şi simplu? Dar Cartea e aproape a noastră.
Ce? Cine e? O fostă iubită?
Mă tem că nu e aşa simplu. Să mergem.
- Jed, ia armele. - Ce? Abia le-am scos...
E mult prea uşor.
Acum că Sinbad a plecat,
tatăl tău se poate relaxa. Şi se poate bucura de seara asta.
Aici ai dreptate.
Încearcă să n-o arate, dar e foarte mândru că are Cartea în Siracuza.
A plănuit ziua asta toată viaţa.
În curând, o să fie răspunderea ta.
A noastră.
- E frumos. - Este.
Tata l-a pregătit ani de zile pentru Carte.
Sunt gărzi la fiecare etaj şi dacă te uiţi la...
De ocean vorbeai, nu?
Aş vrea să văd mai mult din el.
Mă închipuiam navigând departe de Cele 12 Oraşe,
descoperind lumea.
Uită-te la el, Proteu. Pare atât de misterios.
Mariajul nostru a fost aranjat cu ani în urmă.
S-au aşteptat mereu la asta.
Dar ăsta nu e un motiv să ne luăm.
Nu vreau s-o faci doar pentru că e datoria ta.
Acum te cer eu.
Vrei să fii soţia mea?
- Proteu, eu... - Aici eraţi!
Trimişii de la Manoli vor să ţină un toast,
dar nu sunt sigur. Fac ceva cu genunchii.
Marina, îmi trebuie un ambasador.
Sigur, Sire.
Cine e acolo?
Îmi place la nebunie mima.
Totul începe să se lege.
Proteu, Cartea!
Proteu! Era şi timpul.
Ştii cât de grav e?
Ştii de câte ori am auzit asta?
Ai trădat Siracuza!
Nu şi tu!
Ştii cât înseamnă Cartea pentru noi!
Proteu, uite cum stă treaba.
Întâi comit o nelegiuire, după aceea mă învinuieşti!
Atunci cum explici ăsta?
- Eris. - Ce?
- A fost o înscenare din partea ei. - Ascultă ce spui.
Cartea e în Tartar.
- Vorbeşte cu tatăl tău. - E mai presus de tata!
Ambasadorii se adună să te judece!
Nu eu am făcut-o!
Am lăsat Cartea pe corabia ta. Acolo am văzut-o ultima dată.
Erai acolo. Ştii adevărul.
- Mă cunoşti. - Oare?
Cunoşteam un băieţel.
Acum cine eşti, Sinbad?
Uită-te în ochii mei şi spune-mi.
Ai furat Cartea?
Nu.
Am auzit destule minciuni de-ale tale.
Pentru ultima dată, dă-ne Cartea!
De câte ori să vă spun? N-o am!
Bine.
Delegaţia Celor 12 Oraşe te găseşte vinovat de trădare
şi te condamnă la moarte.
Zău! E o glumă, nu? Sunteţi orbi? N-am făcut-o eu!
Staţi!
Cer dreptul de substituire. Luaţi-mă pe mine în locul lui.
Nu!
Sinbad zice că Eris a luat Cartea şi îl cred.
Lăsaţi-l să se ducă în Tartar s-o ia înapoi.
Ce?
Ce faci?
Ai zis că Eris a luat-o. Fur-o înapoi. La asta te pricepi.
- N-o să răspund de viaţa ta! - Ai face la fel pentru mine.
Ba nu!
Dacă îi dăm drumul, n-o să se întoarcă niciodată!
- Fiule, ascultă glasul raţiunii. - Nu, tată. Ascultă-mă tu.
Sinbad ori a furat Cartea, ori spune adevărul şi e în Tartar.
Oricum, e singura noastră speranţă.
Proteu, îţi dai seama că, dacă Sinbad nu se întoarce,
o să mori în locul lui?
Înţeleg.
Aşa să fie.
Sinbad are 10 zile să înapoieze Cartea.
Daţi-i drumul.
Şi, Sinbad...
Nu întârzia.
Ai idee cum ajungem în Tartar?
O, nu...
- Oamenii sunt ucişi în Tartar! - Atunci unde mergem?
În Fiji!
În Fiji? În perioada asta?
- Gândeşte-te la plaje. - Sunt frumoase, dacă-ţi plac ţânţarii.
- Gândeşte-te la soare. - E anotimpul ploios.
- Atunci la femei. - Sunt canibale, Sinbad.
Exact!
- Hai, Kale. - E prietenul tău.
Parcă eşti maică-mea.
- Proteu n-o să păţească nimic. - Eşti sigur?
Dymas n-o să-şi execute fiul.
- Deci, fugim? - Ne retragem!
Avem destule bogăţii.
Acum du-ne spre Fiji.
Domnilor, ne îndreptăm spre Fiji!
Kale. Cartea. Proteu.
Uită-te la astea!
Nu pot să cred! Ăsta nu poate fi adevărat.
Ar fi mult prea fra...
Aşa mai merge.
Furat din Veneţia.
Din Pompei.
- Şi dintr-un bordel din Siracuza. - Ai nimerit-o.
Ce cauţi aici?!
Mă încredinţez că aduci "Cartea Păcii"
sau duc înapoi cadavrul tău.
- Zău? Şi cum ai să faci asta? - Prin orice mijloc.
- Ai adus un echipaj? - Nu.
- Ştii să ajungi în Tartar? - Nu.
- Să navighezi? - Da!
Bine! Atunci te arunc într-o barcă
şi poţi să vâsleşti până în Siracuza.
Pentru că noi mergem în Fiji.
- Fiji? - Da.
Exact cum bănuiam.
- Poftim? - Sinbad, nu eşti un tip foarte complicat.
Trebuie doar să-mi imaginez
cel mai laş mod de acţiune.
Nu e problema mea! Nu eu am furat Cartea.
O să dormi bine?
Neîntors.
Eu m-aş suci toată noaptea. Ştiind că trăiesc pentru că
l-am lăsat pe prietenul meu să moară.
Nu e vina mea!
Nu l-am rugat pe Proteu să-şi rişte viaţa!
E limpede că nu pot face apel la onoarea ta,
dar am alte metode de convingere.
Chiar?
- Care anume? - Vorbind pe limba ta.
Zi mai departe.
Da, e de ajuns!
Dar nu pentru clasa întâi.
Suntem dotaţi să primim
cele mai simandicoase persoane regale.
Avem privelişti excelente cu oceanul,
cabine luxoase,
trei mese pe zi: murături, ouă şi murături!
Spike, aici erai.
Fă cunoştinţă cu noul tău coleg de cabină.
De fapt, tu eşti nouă şi e cabina lui.
Sper să aveţi un voiaj plăcut la bordul "Himerei".
Dacă-ţi ia piciorul în braţe, înseamnă că te place.
Dacă tu crezi...
Cum o fi urcat pe corabie?
Domnilor, schimbăm cursul! Ne ducem în Tartar!
Şi Fiji?
- Adio distracţie? - Adio plaje?
- Rat! - Iertare, căpitane.
- Ai spus Tartar? - Exact.
Acelaşi Tartar din care nu se mai întoarce nici un marinar?
Tartar, unde-ţi fărâmă oasele
şi-ţi murează splina?
Nu. În Tartarul cel frumos, cu multe plaje,
băutură şi umbreluţe.
Fac asta doar pentru bani.
Sigur.
Cum ajungem acolo?
Ne luăm după steaua aia.
Ca să vezi, micuţul nostru hoţ n-o să fugă.
Crede că o să ne facă o vizită.
Hai să punem nişte muzică de atmosferă.
Haide, arăţi grozav!
Mai cu viaţă! Jed, adu prăjinile lungi!
Scuze, domniţă.
Dinţii Dragonului?
Într-adevăr, domnişoară.
Numai un căpitan nesăbuit ar trece pe aici!
Rat, strânge pânzele din faţă!
Scuzaţi-mă, domnişoară.
- Sigur ştii... - Da, am mai făcut-o!
E singura cale. Şi îţi dau voie să stai aici
şi să înveţi gratis o lecţie de navigare.
- Ei... - De altfel,
femeia n-are ce căuta pe o corabie!
- Jin! Mai uşor cu catargul! - Da!
Uşurel.
Stânci! La tribord!
Uşurel.
Ce se aude?
Sirene!
Veniţi, doamnelor!
O să vorbim despre dragoste.
Cine e tare?
Eu am văzut-o primul!
Înconjoară puntea!
Amore!
- Iubita mea! - Rat!
Te iubesc!
Spike! Prinde-l pe Sinbad!
Spike! Săbiile!
- Nepreţuita mea. - Trezeşte-te, idiotule!
- Ce e? - Sinbad ne-a salvat.
Nu. Marina.
Marina ne-a salvat?
Veniţi-vă în fire, oameni. Avem o corabie de navigat.
Uite-l pe micul meu erou. Ai fost atât de curajos!
Ce câine bun!
Încă mai crezi că o femeie n-are ce căuta pe o corabie?
Categoric!
Uită-te la corabia mea! Balustrada era din mahon sculptat de mână.
Astea sunt din Damasc!
Ştii prin ce-am trecut ca să le fur?
Tocmai de-aia femeile n-ar trebui să fie la cârmă.
Eşti nebun? Ţi-am salvat viaţa!
M-aş fi descurcat fără probleme. O fac întotdeauna.
Sigur.
Ce ingrat! Tipic!
Şi a sărit vopseaua!
Aici! Uite! Nu e doar o simplă zgârietură!
Câinele, echipajul şi femeia aia!
- Mulţumesc. - Cu plăcere!
- Nici o problemă! - Pentru puţin!
- Pa! - Pa şi ţie!
Eşti mulţumit acum?
- Proteu, vino repede. - Ce e?
O corabie aşteaptă în port.
Ofiţerii mei o să te ducă departe de Siracuza.
Şi gărzile?
Dorm sau sunt mituite bine. Trebuie să plecăm acum.
Unde? Să-mi trăiesc restul vieţii în exil?
Să trăieşti, fiule!
Nu-i las să te omoare pentru nelegiuirea lui Sinbad.
- Nici Sinbad! - Nu fi nesăbuit!
Sinbad n-o să se ducă în Tartar!
- Sinbad pe care-l ştiai de mic... - E acelaşi şi acum.
Am văzut asta.
Du-te, tată. Ştiu ce fac.
Atenţie! Stăm aici 10 minute! Dacă vă rătăciţi, rămâneţi aici.
Cum a putut face o femeie atâtea stricăciuni?
Am nevoie de un set nou de dălţi,
o rindea şi o funie din liane.
L-aţi auzit pe căpitan! Găsiţi nişte butuci! Repede!
Cu nişte sevă de arbore o să fie ca nouă.
Când o să vreau sfatul tău, o să...
Hei, unde te duci?
Bine! Măcar ia pe cineva cu tine!
Mulţumesc.
Ce bine că unii bărbaţi n-au uitat bunele maniere.
Maniere...
- Nu aşa repede. - Dar are dreptate.
- Seva de arbore... - Stai pe corabie!
Ţi-am mulţumit! Despre asta e vorba, nu?
E vorba de repararea corăbiei. Când stric ceva, repar.
- Cuţitul, te rog. - Sigur, de parcă ţi-aş da ţie vreo armă.
Mulţumesc, Rat.
Ştii, ar trebui să fii puţin mai curtenitor.
Perfect! Uite de la cine primesc lecţii de etichetă!
- A salvat corabia. - Mulţumesc, Luca.
Şi acum ajută la reparat.
- E pricepută! - Şi curajoasă!
Fata asta n-ar şti să repare o unghie ruptă!
Sincer, eşti cel mai mitocan şi mai încăpăţânat bărbat!
Am văzut nobilii cu care umblă cele ca tine.
Sunt singurul bărbat pe care l-ai cunoscut!
O, nu...
Cinci pe Marina.
Egoistule!
- Răsfăţato! - Obraznicule, încrezutule...
- Închipuito... - Înfumuratule!
- Aroganto! - Ingrat imposibil şi nesuferit!
- Măcar nu sunt încuiat! - Îţi arăt eu încuiat!
Ce...
Pune-o la loc.
Fugiţi! E un peşte!
Sari!
- Kale! - V-am văzut!
- Schimbă direcţia! - Steaua!
Menţine cursul! Rat, leagă asta!
Stai!
Sinbad! Oamenii nu mai suportă!
Nici eu nu mai suport. Taie funia!
Nu, Spike.
El de unde a luat morcovi?
- A cui a fost ideea? - Nu ştiu.
Dar îmi datorează o masă.
Porţile de Granit. Nu credeai că o să ajung aşa departe.
Nu, nu credeam.
Dar Proteu a crezut.
Nu ştiu de ce, dar are încredere în tine.
Ce-o fi fost în capul lui?
Cum v-aţi cunoscut?
Fugeam să scap cu viaţă, ca de obicei.
Doi voinici mă încolţiseră la palat.
Nu puteam fugi. Cu o sabie la gât, una în piept, una între...
Murături şi ouă!
Înţelegi tu.
Şi, dintr-o dată, a apărut a patra sabie.
Era Proteu. Văzuse tot din camera lui de la palat.
A coborât zidul ca să lupte alături de mine.
Şi ce-am mai luptat! Parcă repetasem!
De atunci am rămas prieteni foarte buni.
Ce s-a întâmplat cu voi?
Ce e?
Am luat-o pe căi diferite.
Gata cu vorba. Să aud nişte ţipete.
Pe toţi zeii! Ce mai urmează?
Pune o cămaşă pe tine până nu scoţi ochiul cuiva.
Băieţi, coborâţi şi spargeţi gheaţa! Trebuie să mergem mai departe!
Furăm "Cartea Păcii"...
Ne retragem la tropice.
Toată lumea la corabie!
Haide! Mai repede!
Apucă funia!
Rat, mâna!
Vezi să nu îngheţe butucii.
- Kale! - Da!
- Mă îmbrăţişezi? - Poftim?
N-a văzut pasărea? Toţi ceilalţi au văzut-o.
E cât o corabie.
Marina? Ea se uita în altă parte.
Mă salvezi!
Da, dacă aşa vrei să-i spui.
Dar o să te mai coste un diamant. Salvările nu intră în biletul de voiaj.
- Cum coborâm? - Nu ştiu.
- Ce? - Nu ştiu încă.
Mă gândesc.
Ai urcat pe un turn de gheaţă şi nu ştii cum să cobori?
Dintre toţi ingraţii...
Dacă vrei să pleci singură, se poate aranja.
Ce avem la îndemână? Funii?
- Cârlige? - Nu.
Săbii?
Am ăsta.
Perfect. Se poate scobi în dinţi după ce termină cu noi.
În mâinile unui expert, un cuţit bun are 1001 folosinţe.
Fugi!
Hai! Mai repede!
Haide!
Cred că am scăpat de ea!
- Nu cred! - Capul jos!
La dreapta!
Haide!
Ţine-te!
Da! Uite-i.
Aşa. Exact cum am plănuit.
E Marina!
Credeam că te-am pierdut pentru totdeauna!
N-am nimic. Sincer.
Dar mă mişcă grija ce mi-o purtaţi.
Îţi mulţumesc că ai venit după mine.
Cu plăcere.
Ţi se potriveşte viaţa asta.
N-am fost făcut pentru uscat.
Tu? Malul sau marea?
Întotdeauna am iubit marea. Ba chiar am visat la o viaţă pe mare.
Dar n-a fost să fie. Am responsabilităţi în Siracuza.
- Chiar trebuie să renunţi la asta? - Da.
Ştii, am cutreierat toată lumea.
Am văzut lucruri nevăzute de nimeni.
Dar nimic nu se compară cu marea.
- Asta ţi-ai dorit întotdeauna? - Nu chiar.
Eu şi Proteu voiam să intrăm în Marina Regală
şi să slujim Siracuza împreună.
Dar, pe măsură ce-am crescut, viaţa noastră s-a schimbat.
El e prinţ şi eu...
N-am fost invidios pe el
până într-o dimineaţă, când a ancorat o corabie.
Cu viitorul lui pe ea.
Era cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
Ce era pe corabie?
Tu.
Proteu te-a întâmpinat.
Am sărit pe prima corabie şi n-am mai privit în urmă.
Până acum.
Porţile Tartarului.
Rat! Zi-mi ce se vede!
- Suntem morţi. - Ce e?
Se termină, căpitane! E capătul pământului!
Dă banu'. E plat.
- Asta e! Ne întoarcem acasă. - Căpitanul n-a dat încă ordinele.
Ia-te după steaua de dincolo de orizont. Dincolo de orizont.
Oameni, la posturi! Sus pânzele! Aşteptaţi comanda mea!
Acum! Haideţi!
Cum o s-o scoatem la capăt?
Ai încredere în mine. Leagă vela mare de trincă!
O să ne oprim de tot!
- Fă-o! - Da, căpitane.
- Lăsaţi pânzele libere! - Da, căpitane.
Tăiaţi bolţurile de ancorare! Repede!
Gata.
Trinca la pupa!
- Dar... - E o nebunie, ştiu!
Pânza din fată la babord! Ridicaţi pânzele din faţă!
Da, căpitane!
Trageţi!
Legaţi toate pânzele! Toată lumea la mijlocul corăbiei!
Şi rugaţi-vă la zei. S-ar putea să-i întâlnim curând.
O să murim!
Haide!
- A mers? - Sinbad, ai reuşit!
Grum, cârma la babord!
- Kale! - Da.
Dacă mor, corabia e a ta.
Domnilor, a fost un privilegiu să jefuiesc cu voi.
Vin cu tine.
Şi nu-mi spune că o femeie n-are ce căuta în regatul haosului.
N-aş spune niciodată asta.
Îmi pare rău, băiete. De data asta, nu.
Drăgălaşii mei. Aşa se primeşte un oaspete?
Bun, acum sunt foarte tulburat.
Bravo!
Nici un muritor n-a ajuns până acum în Tartar.
Viu, vreau să spun.
Simte-te ca acasă.
Mulţumesc. E frumos aici.
Îţi place? Am de gând să fac toată lumea aşa.
Bun plan!
Văd că eşti ocupată. Luăm "Cartea Păcii" şi plecăm.
De ce crezi că o am?
Mi-ai înscenat furtul, aşa că o să mă omoare.
Pe tine?
Pe Proteu. Ştiai că o să-mi ia locul.
- Ce băiat isteţ! - Te-ai gândit că o să fug.
Proteu avea să moară, şi Siracuza ar fi...
Ar fi rămas fără moştenitor la tron
şi ar fi căzut într-un declin glorios!
Voi, oamenii, sunteţi aşa previzibili.
Proteu nu s-a putut abţine să nu fie nobil, şi tu n-ai putut să nu-l trădezi.
Nu l-am trădat! N-am fugit.
Ba l-ai trădat. I-ai furat singura lui iubire.
Uită-te la ea, Sinbad.
Proteu nici măcar n-a dat colţul şi tu te dai la iubita lui.
Recunoaşte.
Eşti la fel de negru la suflet ca şi mine.
Te înşeli!
- El ştie că nu mă înşel. - Nu ştii ce inimă are.
Ba da. Şi, mai important, ştie şi el.
În sufletul tău, ştii că Proteu o să moară
pentru că a văzut
ceva în tine ce nu există.
- Nu. - Vrei să punem pariu?
Hai să jucăm un joc.
Dacă o să câştigi, îţi dau "Cartea Păcii".
Uite-o, nobile erou.
Nu aşa repede. Jocul meu are reguli, Sinbad.
O să-ţi pun o întrebare. O întrebare simplă.
Dacă răspunzi sincer, Cartea e a ta.
- Dă-mi cuvântul tău. - Tot n-ai încredere în mine?
Nu.
Nu e păcat că trăim vremuri aşa sceptice?
Bine. Ai cuvântul meu de zeiţă.
E bine?
- Pune întrebarea. - Perfect!
Ştim toţi ce se întâmplă dacă iei Cartea.
O duci înapoi la Siracuza şi-l salvezi pe Proteu.
Dar dacă n-o iei, ai de făcut o alegere.
Ori te duci în paradis cu femeia viselor tale,
ori te duci la moarte, în Siracuza.
Eşti ori hoţ, ori erou.
Uite întrebarea. Dacă nu iei Cartea,
te întorci la moarte în Siracuza?
Mă întorc.
Minţi!
Îmi pare rău, Marina.
- Eris are dreptate în privinţa mea. - Nu, i-ai răspuns!
I-ai spus adevărul!
Nu era adevărul.
Încercam să trec drept altcineva.
Am văzut cine eşti! Nu e nevoie să te prefaci!
Eris ţi-a întins o cursă!
De ce ar trebui să moară vreunul dintre voi?
- Marina... - Nu! Trebuie să scapi.
Fugi cât poţi de departe! Eu mă întorc şi le explic.
Nu, Marina!
Nu pot să te văd murind!
Te iubesc.
Ai putea iubi un om care ar fugi?
Pun pariu că te-ai gândit că nu mai ajung.
Începusem să cad pe gânduri.
- Cartea? - M-am străduit.
N-a fost de ajuns.
Nu.
Te-ai întors oricum.
Ce altceva era să fac, prietene?
Înapoi!
Cum îndrăzneşti?!
Totul mergea perfect
şi acum faci asta?!
Eris, nu înţeleg.
Nu face pe şmecherul cu mine.
Poate pe oamenii ăştia îi prosteşti, dar eu ştiu cine eşti!
Eşti un mincinos egoist şi fără principii!
Stai puţin. N-am minţit. M-am întors.
De-asta eşti aici. Făcea parte din testul tău. Am spus adevărul!
Şi n-ai zis tu că eşti legată să-ţi ţii cuvântul pe vecie?
Trebuie să fie puţin jenant pentru tine, Eris.
Nu întinde coarda, Sinbad.
Eşti drăguţ, dar nici chiar aşa.
Şi norocul tău e că am unde mă duce,
am ce distruge şi am ce fura.
Pa!
Dacă mai are vreo importanţă, cred că delegaţia te crede acum.
Crezi?
Rege Dymas...
Câţi bani ai la tine?
Ai recunoştinţa Celor 12 Oraşe
şi scuzele regelui.
Sincer, cât ai?
Haide, o să fie o petrecere pe cinste.
Toţi vor să audă despre călătorie.
Vânt bun, ape liniştite. Nu e mare lucru de spus.
Ce e? Nu e la fel de plăcut când eşti invitat?
Nu, dar mă aşteaptă un hamac în Fiji.
Drum bun, Sinbad!
Tunde-te. O să fii rege într-o zi.
Încă o zi liniştită în Siracuza.
Cândva, am stat aici cu o femeie.
Privea oceanul şi-şi dorea să navigheze dincolo de orizont.
Îl găsea plin de mistere.
Ce s-a întâmplat cu femeia asta?
I s-a ivit şansa. A cutreierat mările.
Şi s-a îndrăgostit.
Ascultă-ţi inima. A mea e aici, în Siracuza.
A ta?
A ta pleacă cu următoarea maree.
Căpitane!
Suntem gata să ridicăm pânzele.
Bine, Kale.
- Scoate-ne în larg. - Da, căpitane. Dezlegaţi parâmele!
- Rat! - Ce?
Scuză-mă, căpitane.
Va trebui să înlocuieşti legăturile astea!
Parâmele de la artimon trebuie întărite.
Sunt din Marea Iasomiei, din cealaltă parte a lumii.
Atunci ar fi bine să pornim.
Asta înseamnă să trecem prin Culcuşul Hidrei.
Prin Raiul Minotaurului şi Vizuina Ciclopilor.
Pe sub Podul din Swansea. Prin marea Chinei.
E un voiaj foarte lung.
Şi e foarte, foarte primejdios.
Nu-ţi face griji, am să te apăr.
Spike! Jos, Spike!
Subtitrare: DVD Retail
Sincronizare şi revizuire: muLineZu