Odată ca niciodată, în îndepărtatul Nord...
A apărut Regina Zăpezii şi a schimbat viaţa pe pământ
aşa cum o ştiam noi.
Lumea a devenit un loc aşa de rece
încât oamenii s-au ascuns în casele lor.
Dar au fost şi cei care au înfruntat-o pe regină.
Aceştia erau numiţi magicieni.
Într-o seară, regina cea rea a adus Vânturile de Nord în oraş
ca să-l îngheţe pe ultimul magician de pe pământ...
Maestrul Vegard.
Dii!
Maestrul Vegard folosea oglinzi
care puteau să arate adevărata faţă,
care nicio mască n-o putea ascunde.
Oglinzile erau cel mai mare pericol al Reginei Zăpezii.
Una, repede. Ascunde copiii.
Una, grăbeşte-te.
Gerda, ascunde-te.
Nu-ţi fie frică, iubirea mea.
Vom trăi pentru totdeauna în inimile copiilor noştri.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
REGATUL DE GHEAŢĂ
Traducerea şi adaptarea după sonor: Neoh (c) Titrări Team
Maestre Vegard, ne întâlnim din nou.
Mă bucur foarte mult să te văd.
Şi prin tine.
Uită-te la soţia lui.
Eşti puţin cam dur, nu crezi?
Gata cu distracţia.
Timpul Erei Glaciare Veşnice a venit.
Oglindă...
Pământul se răceşte.
Puterea vă creşte, Maiestate.
Inima oamenilor păleşte.
Totuşi...
Ascult.
Un copil trăieşte printre oameni.
Sângele Maestrului îi curge prin vene.
Tânăra sa inimă bate puternic.
O bucăţică din Maestrul Vegard poate opri puterea Nordului.
Ziua bună, dnă Van Berry?
Kai. Bună, băiete.
Intră.
Nu te sfii. Simte-te ca acasă.
Afară trebuie să fie un ger de mori.
Ca de obicei, desigur.
Aici este, cum am promis. Uite.
Observ că m-ai făcut mai suplă şi m-ai şi întinerit puţin.
Adevărul e, n-am fost niciodată slabă, nici măcar în tinereţe.
- Nu vă place? - Nu fi prostuţ, băiete.
Îmi place la nebunie, dragule. Ştii ceva?
Şi eu am o surprinsă pentru tine.
Trebuie să fie pe aici pe undeva.
Astea sunt vopsele adevărate? Şi pensule?
Ia-le.
Un artist pasionat aşa ca tine
ar trebui să aibă toate uneltele necesare pentru a lucra.
Soţul meu a vrut să fie artist, dar a devenit pirat.
E păcat că nava sa s-a scufundat înainte să înveţe să deseneze.
Dar ai grijă, băiete.
Ultimul lucru care vreau să-l păţeşti...
Ar fi să intri în belele.
- Mulţumesc, dnă Van Berry. - Pa, dragă.
Scuze.
Trolule!
Ascultă-mă bine, trolule.
Du-te să cauţi printre oameni.
Vreau să-l găseşti pe moştenitorul Maestrului Vegard.
Ai înţeles?
Am spus că poţi pleca?
Încă o greşeală...
şi castelul va câştiga încă o statuie de gheaţă la colecţie.
Acum, ascultă-mă bine.
Ia cu tine această sticluţă cu Vânt din Nord.
Va străluci în apropierea moştenitorului Maestrului.
Aşa că fii atent.
Trebuie să urmezi Steaua Nordului.
Apoi, spargi sticluţa.
Şi Vântul de Nord te va aduce înapoi la castel.
Mulţumesc. Mulţumesc, Maiestate.
Am plecat. E floare la ureche. Mâine voi aduce băiatul.
ORFELINATUL SFÂNTUL PETRU
Trezirea! Toţii copiii să se ducă la atelier.
Tot orfelinatul. Fără nicio excepţie.
Luta? Luta, unde eşti?
Dihor prostuţ!
Ai părăsit camera din nou?
Dacă te găseşte domnul director, va face cârpă din tine.
Prefer supunea şi munca asiduă tot timpul.
Aici nu sunt mame şi taţi care să te ţină de mână.
Ăsta e un orfelinat.
Aici se aşteaptă să fiţi eficienţi şi să urmaţi nişte reguli simple.
Să nu vorbiţi neîntrebaţi, doar dacă se vorbeşte cu voi.
Aici nu aveţi voie să râdeţi.
Râsul e contraproductiv treburilor pe care le ai de făcut.
Asta e a treia oară când întârzii săptămâna asta, domnişoară.
Mă scuzaţi, domnule. Nu se va mai întâmpla, promit.
Bun, e de asemenea interzis să te implici în activităţi...
Cum ar fi desenatul, pictatul, cântatul.
Sau orice fel de exprimare artistică inutilă de acest gen.
Şi ultimul şi nu cel din urmă...
Fără animale.
Domnule Director?
Mă scuzaţi pentru un moment?
Promit că doar atât va dura.
Un minut.
Bună, scuze. Nu vreau să te deranjez.
Dar cred că dihorul meu este în coşul tău.
Este alb, pufos şi mătăsos?
Da. Îi place să umble peste tot. Iubeşte la nebunie coşurile de fum.
Aşa intră mereu în belele. E un poznaş.
De fapt, e chiar în spatele tău.
Luta.
E o neastâmpărată.
Eu sunt Gerda. Nu te-am mai văzut până acum.
Eşti nou?
- "Floare la ureche." - Nu prea mult.
- "Mă întorc mâine cu copilul." - Mai am de lucru.
- Eu lucrez aici, în boiler. - Ce?
L-am găsit. Mi-a luat 13 ani, dar am reuşit.
Ce este? E vopsea? Eşti pictor?
Pot să văd?
Nu, sunt ocupat. Altă dată.
E bine?
Nu ţi se pare că minutul a fost cam lung?
Dacă te întrebai că poţi umbla prin casă nestingherită...
când ar trebui să lucrezi...
Domnişoară, am o veste proastă pentru tine.
Domnule Director?
Scuze, a fost numai vina mea.
Am rugat-o să mă ajute să curăţ boilerul.
Acum nu poţi să te descurci nici măcar la propria treabă, nu-i aşa?
Poţi pleca, dar să nu crezi că vei scăpa nepedeapsită.
Şi nu vei părăsi atelierul până ce nu coşi 50 de mănuşi.
M-ai înţeles?
- Dar... - 100 de mănuşi.
Cât despre tine...
Toţi băieţii şi fetele din casă, fără excepţie...
Lucrează aici.
Dar în loc să ai grijă de boiler, tu ce faci?
Pictezi?
Dar picturile aduc bucurie şi căldură în această lume rece.
Opreşte-te.
Prostii. Pe de altă parte...
Nu!
Ai dreptate, Kai. Aduce căldură lumii.
Şi, de asemenea, bucură şi ochii.
Asta a fost absolut barbar, în opinia mea.
Cine e acolo?
Chiar aici. Mai jos.
Bună.
Nu pot să cred. Un dihor vorbitor.
Prietene, cu siguranţă nu vei fi angajat toată viaţa aici.
Un copil talentat ca tine.
Talentat? Vrei să spui că eu sunt talentat?
Da, tu.
Ştiu şi eu câteva lucruri despre artă.
Şi ăsta, dragul meu, e o treabă excelentă.
În regulă. Nu e o capodoperă, dar...
Nu-i rău pentru un copil dintr-un loc ca acesta.
De unde ai primit un aşa talent? Probabil că îl ai în gene.
- Cine sunt părinţii tăi? - Sunt morţi.
S-a întâmplat acum mult timp. Eram un bebeluş.
Corect, un bebeluş. Ştii ceva?
Cred că tot ce trebuie să faci e să creşti.
Dacă te dezvolţi. Ca şi artist, desigur.
Dar vei putea în această dărăpănătură, desigur.
Îţi pot face rost de un loc unde să stai,
unde sunt oameni exact ca tine.
Unde vei deveni un maestru.
Trebuie doar să-mi spui că eşti pregătit şi plecăm în seara asta.
Odată ce apare Steaua Nordului. Ce spui?
Eu...
Trebuie să mă gândesc la asta.
Nu... Nu te grăbesc.
Gândeşte-te cât vrei. Dar nu prea mult.
Steaua Nordului. În seara asta, ai priceput?
E foarte drăguţ. Nu crezi?
Ştii, când mă gândesc la fratele meu...
Îmi imaginez că este ca el.
Ai văzut? A încercat să mă protejeze.
Cred că ar trebui să-i mulţumesc.
Aşa e corect. E aşa drăguţ.
În sfârşit, 100 de mănuşi!
Stingerea!
E timpul de culcare.
Linişte.
Bine, copile. Ţi-ai făcut bagajele?
Păi, de fapt n-am prea multe.
Doar atât îmi iau cu mine.
Bine. Sigur... În fine.
Stai puţin. Vreau doar să verific ceva.
Ce se întâmplă?
Stai. Eşti singur la părinţi?
Ştiu că am avut o soră.
Dar... Nu-mi amintesc numele ei.
De fapt, nu-mi amintesc nimic despre asta.
Nu pot să cred.
Deci acum trebuie s-o caut pe fiica Maestrului Vegard?
Îl cunoşti pe tatăl meu?
Maestrul Vegard?
Da, desigur. Vreau să zic, nu personal.
Dar, să zicem...
- Avem pe cineva în comun. - Vegard.
Hai să spunem că sora ta a murit alături de părinţii tăi.
Nu, sunt în viaţă.
Gerda?
Kai?
Hei.
Un trol.
Nu. Nu te voi lăsa.
Aproape am degerat căutându-te pe tine.
Dă-i drumul!
Cum vine asta? Ea se ţine de mine.
Dă-mi drumul, fată.
Nu-ţi pot da drumul. Suntem prea sus faţă de pământ.
Ţine-te bine, Gerda. Nu-i da drumul.
Nu-i voi da. Nu te voi pierde din nou.
Prea târziu. Eu l-am găsit primul. E al meu.
Ce? Ce faci, iepure alb?
Lasă-mi în pace năsucul delicat.
Kai!
Gerda!
Kai!
M-am săturat! Pregătiţi-vă să vedeţi cum e un trol supărat!
Ai face bine să-mi spui unde l-ai trimis pe Kai...
Dacă nu vrei să te fac şi mai urât.
Ce faci? M-ai lovit fix în faţă.
Luta! Atacă-l!
Ai distrus totul.
De unde ai aia?
Vrei să spui asta?
O oglindă.
Asta e oglinda magică a Maestrului Vegard.
Da. Chestia aia din mâna ta...
De unde o ai?
De când mă ştiu. De când eram bebeluş.
Deci şi ea e fiica Maestrului Vegard?
Frăţică, am dat de belea.
Bine. Unde l-ai trimis pe Kai?
Şi dacă nu-mi spui, o să-ţi dau un pumn în faţă.
N-am făcut eu asta. A fost Vântul de Nord.
L-a dus la Regina Zăpezii.
Ce vrea de la el?
E un artist. Glumeşti, nu?
Trebuia să-ţi fi dat seama până acum că Regina urăşte artiştii...
- Sculptorii, muzicienii... - Acum, ascultă-mă bine.
Mă vei ajuta să-l aduc înapoi pe Kai.
- Sau ce vei face? - Luta.
Lasă-mă. Dă-te de pe mine.
Ajutor. Ajutor.
Te ajut, dar ia chestia aia de pe mine.
Te voi duce la Kai. Bine?
Am spus că voi ajuta.
Eu sunt Gerda. Ea e Luta.
Orm.
E timpul să plecăm.
E timpul să plecăm? Şi cum vom face să ajungem jos?
Orm. Nu vrei s-o superi.
Plec când vreau eu.
Cred că voi cădea.
Orm, ai grijă!
Orm.
Uite, trebuie să-mi mulţumeşti că tocmai ţi-am salvat viaţa.
Aşa că taci din gură.
E aşa frumos. Atât de multe flori.
Voi intra în casă şi voi şuti ceva de mâncare.
Tu, vii cu mine.
Şi tu, fii cu ochii în patru.
Nu vom fura nimic.
Vom cere politicos de mâncare.
Uită-te la toate aceste flori.
Sunt sigură că sunt persoane bune.
Sunt sigură că sunt şi generoase.
Gerda.
Nu ştii prea multe despre oameni, nu-i aşa?
Cine-i acolo?
Bine. Hai să-i provocăm bătrânei un atac de cord.
Mă duc să văd ce găsesc.
Trandafirii mei. Aceasta tufă poate să facă lejer...
În jur de trei buchete.
Dar nu sunt decât cinci flori.
Tâmpiţico. Două buchete de câte doi.
E unul de unul.
Hai să vedem. Asta mă costă 35 monede, plus poarta.
Şi o fereastră.
Îţi dau 6 monede pentru eşarfa asta de blană.
Numele ei e Luta.
Tanti, nu vreau să vă deranjez, dar aveţi ceva de mâncare?
Ce-i asta? E ciudat. Ce miroase aşa?
Ăsta e mirosul trandafirilor.
Mai bine aş pleca.
Ca să vezi! Asta e interesant.
Acum pot valora mai mult de 10 monede fiecare.
Aşteaptă puţin.
Adevărul este că nu pot să vă las înfometaţi aşa...
E ger tare afară, dragă. Intră.
Îţi voi da nişte prăjituri şi un ceai.
Dar trebuie s-o văd pe Regina Zăpezii.
Crede-mă, fetiţo. Nu vrei s-o vezi.
Nu e nevoie să te apleci aşa de tare... Kai.
Cine şi-ar fi imaginat că trolul poate să îndeplinească sarcina asta?
Probabil că e norocul începătorului.
Cum a fost călătoria până aici, dragă?
Se pare că ai ajuns în siguranţă.
Totul pe aici e ca un cub de gheaţă.
Ai o inimă puternică, Kai.
Bun. Urmează-mă.
Draga mea fată, spune-mi, cum ai făcut-o?
A fost o vrajă? Sau vreo poţiune?
- Sau a fost magie? - Scuzaţi, doamnă.
Dar nu înţeleg.
Păi, uită-te la asta. Eşti foarte deşteaptă pentru o fetiţă.
Bine, mi se pare corect. Bine, hai să facem o înţelegere.
Cu ce să începem?
- Ce zici să punem câte două monezi? - Nu, patru monede.
Cred că ăsta e preţul corect.
Scuze, dar... Nu ştiu ce să zic.
Dragă copile, îmi poţi spune bunica sau mătuşa...
Sau ţi-aş putea fi mamă.
Nu, sunt mai degrabă o soră, nu-i aşa?
Putem fi surori. Sau mai bine, prietene.
M-ai speriat.
Prostii. Spune-mi cum ai făcut-o. Încerc de zece ani...
Dar niciodată nu am reuşit să le fac să miroasă aşa.
Păi, în afară de bălegar, desigur. Eu folosesc fertilizator.
Nu ştiu. Miros pur şi simplu.
Haide, draga mea surioară.
Imaginează-ţi câţi bani putem face împreună
dacă ne combinăm eforturile.
Asta vrei să faci? Să vinzi flori?
Bucurie, draga mea.
Eu vând bucurie.
La un preţ rezonabil, desigur.
Rezonabil? Cinci monezi pentru o floare?
Care nici nu miros?
E doar o afacere, prostuţo. Nu-ţi face griji pentru asta.
Te voi învăţa totul.
Scuze, dar trebui să plec.
Nu poţi pleca!
Vreau să spun, nu te pot lăsa să pleci până ce nu bei din deliciosul meu ceai.
Îţi va plăcea cu siguranţă.
Bine. Atunci, doar o ceaşcă.
Da. Doar una, atât.
Unde te duci, şobolan mic!
Te ascunzi ca să obţii mai multă mâncare, nu-i aşa?
Te voi învăţa o lecţie!
Ce?
Da?
Serios? Asta e rău.
Haide. Urmează-mă.
Da. Numai una.
E aşa de prostuţă?
O voi ţine la mine în seră ca să-mi ţină companie pentru totdeauna.
Mica mea surioară mă va face să câştig foarte mulţi bani.
Bani, bani, bani.
O poţiune de uitare. Foarte inteligent.
Cu siguranţă e o vrăjitoare rea.
Aşteaptă puţin.
Un trol!
Spune la revedere, Gerda. E timpul să plecăm.
- Orm? - Scuze. E poţiunea.
Că tot veni vorbi, această dnă drăguţă îţi va da o poţiune de uitare.
Ce vrei să spui?
Sunt numai minciuni! Cum îndrăzneşti?
Adevărat? Ai vrut să mă otrăveşti?
Haide Luta.
Nu te duci nicăieri. Doar dacă vreau eu asta.
Iedero!
Mai bine laşi fata să plece.
Care e problema ta? Ne scapă!
Prinde-o pe fată imediat!
Pe ea!
Nu. Unde fugi?
Ce?
Vino la oglindă, Kai.
Ce se întâmplă? Îmi e frig.
Sunt doi moştenitori. Avem nevoie de amândoi.
Cum adică doi moştenitori?
Ce înseamnă asta?
Mai ai un frate sau o soră?
Ai face bine să-mi spui adevărul.
Nu, sunt doar eu. Nu am fraţi.
Serios? Tânărul vrea să devină erou?
Nu... Jur.
Te mai întreb odată.
Mai există şi alţi copii în familia ta în afară de tine?
Nu mai există nimeni.
Ai avut şansa ta.
Ai ales să minţi.
Acum nu mă poţi minţi. Nu, atât timp cât îngheţul te cuprinde.
Odată ce te acoperă de tot, pot să-ţi aud vocea inimii.
Şi îmi va spune numele ei.
Ea este? Ea e sora ta?
Gerda.
Deci numele surorii tale e Gerda?
"Uită-te la aceste flori. Trebuie să fie nişte oameni cumsecade."
"Pun pariu că sunt şi generoşi."
Bine. Bine, m-am înşelat. Iartă-mă.
Şi da, mersi că m-ai ajutat acolo la poartă.
Îţi sunt foarte recunoscătoare.
Nu e mare lucru.
Apropo, sunt mult mai periculos decât par.
Uneori mă transform...
Într-un uriaş şi înfricoşător urs polar.
Nu mă pot abţine, se întâmplă pur şi simplu.
De câte ori s-a întâmplat asta?
Ce? Vrei să spui... o transformare totală?
Mănâncă asta. Nu e cine ştie ce, dar totuşi e ceva.
Dar eu nu am nimic pentru tine.
Nu contează. O poţi mânca tu.
Nu vreau.
Poftim, Luta.
Stai. Iaţi labele, pisicuţă.
Nu ştiu la ce te gândeşti...
dar te avertizez: sunt imprevizibil.
Ai spus că ţi-e foame, aşa că am luat nişte turtă dulce.
Încotro ne îndreptăm acum?
Crede-mă. Cunosc aceste drumuri
ca la mine în palmă. E floare la ureche.
Orm, eşti pierdut? Recunoaşte.
Cum? Deloc. Totul e sub control.
Intrarea în grota Amanas e pe aici pe undeva.
Ne învârtim în cerc. Astea sunt urmele noastre.
Te rog. Sunt oameni peste tot.
Nu văd pe nimeni.
O faci pe deşteapta, nu-i aşa? Vrei să fii lăsată în urmă?
Orm, eşti bine?
Eşti rănit? Lasă-mă să văd.
Sunt bine. Lasă-mă în pace.
Uite-le! Minunatele grote Amanas.
Aici s-au născut trolii.
Trolii trăiesc aici?
Au plecat de mult timp.
Aceste peşteri sunt goale de când Regina Zăpezii a răspândit
a ambiţie rece care a dominat lumea.
Doar existenţa ei
a influenţat doi regi importanţi ai Frăţiei Trolilor,
făcându-i să se întoarcă unul împotriva celuilalt.
Dorinţa de putere a fost aşa mare încât le-a consumat inimile
ducând la un război nemilos nemaivăzut vreodată.
Fără ca niciun învingător să mai poată spune povestea.
Se spune că sufletele suferinde ale trolii sunt încă
în adâncurile lacului Gao.
Au dispărut cu toţii?
Nu. Unul a supravieţuit.
A fost puternic.
A fost curajos. A fost rapid.
A fost deştept. Şi de asemenea...
Foarte chipeş!
Dar aşteaptă puţin. Unde este acel puternic trol?
Orm? Eşti bine?
Nu mai contează. Continuaţi. Vă prind din urmă.
- Orm, eşti sigur? - Da. Voi fi bine.
Doar... nu te uita în lac.
Fata asta se cam joacă cu mine.
Crede că poate fi mai deşteaptă decât mine.
Vrea... să-mi găsească slăbiciunea.
Păi, trebuie să recunosc: acea turtă dulce a fost foarte bună.
Nu am mai mâncat nimic aşa bun în viaţa mea.
Bine. Mi-a dat acea turtă dulce ca eu s-o duc la prietenului ei.
Pe cine mint? O duc Reginei Zăpezii.
Dacă nu ar fi acea regină a gheţii, viaţa ar fi mult mai uşoară.
Trolule!
Bună, regina mea. Îmi plac aceste vizite inopinate.
Unde e Gerda, trolule?
Este aici, dar voi fi discret.
Nu-mi e frică de nimic. Dar stiţi cum sunt copiii.
Se cred invincibili.
Dar cine crede că poate învinge un trol? Ce este?
- A fost învins de o fată? - Dar au fost două.
- M-au luat prin surprindere. - Taci şi ascultă.
Am fost foarte bună cu tine.
De ce nu te-am îngheţat încă?
Pentru că sunteţi foarte drăguţă.
- Şi în adâncul sufletului, aveţi... - De ajuns!
Da, Maiestate.
Prostia ta continuă să mă uimească.
Ca de obicei, de fiecare dată când îţi cer să faci ceva,
îmi dovedeşti că eşti de-a dreptul incompetent.
Mulţumesc, regina mea.
Am nevoie de amândoi.
Înţelegi ceea ce-ţi spun?
Altfel, eu...
Opreşte-te!
La ce te gândeşti? Ce parte din...
"Nu te poţi uita în lac", n-ai înţeles?
Ascultă-mă. Trebuie să trecem podul.
Nu te uita în jos, pentru că nimeni nu te poate vedea.
Nu te uita în lac.
Nu! Nu! Nu o face!
Gerda.
Luta. Trebuie s-o ajuţi!
Ucide...
Ucide monstrul.
Te-am prins. Haide, te-am prins.
Nimeni n-a putut să nu privească.
Gerda, ai înfrânt puterea lui Gao.
E în regulă. Nu cade decât puţină gheaţă.
Şi încă una. Şi încă una.
Repede, mişcă!
Ce-a fost asta?
Pare a fi o vânătoare regală.
Tu de colo. Unde sunt dihorii? Răspunde regelui.
Nu-i mai împuşca!
Îndrăzneşti să-l conteşti pe rege? Sabia!
La atac!
Hai să mai încercăm odată.
O vreme extrem de geroasă i-a afectat sănătatea Reginei Anne,
murind la puţin timp după aceea.
Regele rămânând singur cu cei doi copii ai săi.
Şi de atunci, n-a mai fost deloc linişte în castel.
Curtea regală a declarat că regele e nepotrivit pentru a fi tată.
Aşa că, nu se poate apropia nici măcar la zece paşi de copiii săi.
Şi regatul s-a împărţit în două, între Maiestatea Sa şi moştenitorii săi.
Deci cum vă simţiţi?
Te-am prins!
Ce se întâmplă?
Fir-ar.
- Musafiri? - Nu. Sunt prizonierii mei.
Prizonieri? Te-am salvat, de ce eşti aşa rău?
Pentru că sunt un tiran şi un despot!
- Fără îndoială. - Propun un proces şi execuţie.
Nu, trec direct la execuţie.
Le voi tăia capetele, după care îi voi spânzura.
Un moment, Înălţime.
Daţi-mi voie să vă aduc aminte că ordinile curţii regale sunt
că jumătate din ce deţine regele, le revin copiilor săi.
Tu iei soarecii. Eu iau fata.
Asta e mai mult decât corect.
Nu cred asta.
Vom împărţi fata în jumătate.
Vreţi partea de sus sau cea de jos?
Stai. Stai puţin.
Doamne, dar ce mă gândesc?
Ce se întâmplă cu mine? Mi-am pierdut minţile?
Trebuie tăiată vertical, nu orizontal.
Astfel, fiecare primeşte câte o parte egală din fată
şi toată lumea va fi fericită.
El încearcă să profite iar de noi.
Nu-i pasă de noi.
Cum poţi spune că nu ţin la voi?
Ce zici de vara trecută când ai uitat de ziua noastră de naştere?
Nu e adevărat. Mi-am amintit.
- Prea târziu. - De unde să ştiu?
E mereu iarnă.
Nu înţeleg de ce vă certaţi atât. Sunteţi o familie.
Familia s-a rupt acum mult timp.
Cei doi nu se gândesc decât la ei.
Ai cumva idee
- cât de greu e să ai grijă de regat? - Nu, nu am.
Nici ei. N-au făcut decât să-l împartă pe acesta în două.
Nu cred că te pot ajuta. Trebuie să-mi salvez fratele.
E în pericol. Şi e singura mea familie.
Aţi auzit? Spune că vrea să-şi salveze fratele.
Dar voi doi nu vreţi decât să scăpaţi de tatăl vostru.
Nu e adevărat.
Nu am nevoie de voi doi. Şi vă voi demonstra.
O să distrug jumătate mea de castel.
Nu. Noi o vom face întâi.
Tată!
Tată, ajută-ne. Te rog să ne ajuţi.
Vin, tata vă v-a salva.
Voi doi sunteţi cele mai importante fiinţe din viaţa mea.
Nu e adevărat. Mereu m-ai silit să fac lucruri grele.
Te-am crescut aşa, ca să devii un rege înţelept şi nobil.
Ca şi tatăl tău.
Nu vă fie frică, dragii mei copii.
Nu mai vorbiţi şi apucaţi frânghia.
Gerda, niciun cuvânt nu poate exprima ceea ce simt.
Ai făcut atât de multe pentru această familie.
Te rog să accepţi această sanie ca semn al recunoştinţei noastre.
Şi tu ce faci?
Acum suntem iar ca o familie.
Nu mai avem nevoie de nimic ca să fim fericiţi.
Pa.
Succes. Şi grăbeşte-te.
Ai un drum lung în faţă.
Şi întoarce-te la noi.
Te vom aştepta. La revedere!
Spune-mi, Orm, de ce o ajuţi pe Regina Zăpezii?
Păi, nu cred că am de ales.
Întâi, am fost asistentul dânsei.
Cel puţin, aşa credeam eu.
După care a început să creadă că sunt servitorul ei.
În final, am ajuns să fiu sclavul ei.
Asta nu e corect. Nu te deţine.
Păi, aici sunt de acord cu tine.
Dar cred că ea gândeşte altceva.
Stai!
Bună ziua, doamnă. Încotro vă îndreptaţi?
Scuze, dragă. Finalul drumului.
Du-te! Haide! Mai repede, mai repede!
Haide!
Du-te! Mai repede!
Haide! Repede!
Orm, acum ar fi un moment bun să te transformi în urs.
La dreapta! Dreapta!
Dă-mi aia! Dă-mi aia! Dă-mi mie aia!
Dă-mi-o mie!
Tâmpito.
De ajuns. M-am săturat de tine, şobolan mic şi alb!
Orm!
Şi tu nu te băga, pentru că e numai vina ta.
Vrei să vezi un urs, nu?
Învaţă-ţi şobolanul să aibă maniere.
I-au eu asta.
Nu te apropia de fata aceea.
Dragă, îmi subminezi autoritatea în faţa echipei.
Autoritatea? Trezeşte-te, mamă.
Într-o zi, mă voi lupta împotriva căpitanului şi voi triumfa.
Cum îndrăzneşti să-mi vorbeşti aşa? Îţi ameninţi propria mamă?
M-ai crescut printre piraţi.
Aşteptai să fiu delicată ca o floare?
Haide, cine e primul!
Bună fată.
Deci, spune-mi numele tău. Care-i numele tău?
Gerda. O caut...
Gerda? Îmi place. Îmi voi alege acest nume.
- Deci cum te cheamă? - Gerda.
Bună, tu. Vrei s-o faci pe deşteapta cu mine?
Eu sunt Gerda.
Vântul de Nord, aveţi milă de noi.
Dragă, de ce nu-i spui lui Gerda că numele tău e Martha?
Apropo, ce te aduce pe aici?
Trebuie să mă duc la Regina Zăpezii să-l salvez fratele, pe Kai.
Dacă l-a prins, uită de el.
Dar cum aş putea să fac asta?
Voi fi eu sora ta.
- Bine? - Nu. Îmi cer scuze.
Nu eşti prea curajoasă, nu-i aşa?
Ba da, sunt. Jur. Doar că nu mai pot pierde timpul.
Urăsc să-ţi spun asta, dar nu te duci nicăieri.
Eşti prizonierul meu.
Nu. Nu înţelegi.
Tu trebuie să fii salvată.
Acum că ai fost capturată de nişte piraţi nemiloşi.
Piraţi? Aici?
Vrei să spui că această epavă a fost cândva un vapor de piraţi?
În fine.
Facem o mulţime de aur, construim un vas nou
şi ne întoarcem la jefuit.
Chiar dacă construţi un vas nou,
cum îl veţi face să plutească? Unde vă veţi duce?
Nu e nicăieri apă.
Totul e îngheţat din cauza Reginii Zăpezii.
Cine eşti tu şi acest câine?
Doamnă, nu sunt un câine.
Spânzură-l pe nebun.
Opreşte-te, te rog! Te rog, să nu-l răneşti!
El mă ajută să-l caut pe Kai.
Dacă ne dai drumul amândurora, mă v-a ajuta s-o înfrâng pe regină.
Şi vei avea mări şi oceane din nou.
Eşti naivă.
S-o înfrângi pe regină şi să ai încredere într-un câine vorbitor?
Asta e discriminare. Eu sunt băiatul bun.
Întreab-o pe Gerda.
Mamă, hai să le oferim o şansă, da?
Cum doreşti.
Am renunţat să mai cred că Regina Zăpezii poate fi învinsă.
Dar asta e o oportunitate bună.
Cred că am nevoie de aceşti bani, comori şi obiecte de argint?
Sunt numai prostii.
Tot ce-şi doreşte un vaporean în fiecare zi
e să vadă oceane şi mări, să simtă vântul în pânze,
ducând nava să navigheze în valurile unei necunoscute lumi.
Îi voi da renul meu.
Răsărit, îţi aminteşti cât de greu ţi-a fost să-l furi?
Asta nu e o mişcare prea isteaţă. E cel mai bun ren din tot Nordul.
Vei avea nevoie de toată puterea ta ca s-o învingi pe Regina Zăpezii.
Păi, din câte observ, se vede că ai un talentat înnăscut.
Şi acum, a venit momentul să-mi vezi propriul talent, Kai.
Ţine-te bine.
Nu aşa strâns.
Nu uita, femeia din nord e un şaman puternic.
Cu siguranţă va şti cum să se descurce cu Regina Zăpezii.
Să alergi repede, Ragnar! Mai repede ca vântul.
Băi, aşteaptă-mă!
Nu îl pot opri. Aleargă. Încearcă să ţii pasul.
Casa mea nu e potrivită pentru un trol.
Vrăjitoare bătrână! Nici n-aveam de gând să intru.
Bună seara.
Simt o oglindă.
Oglinzile sunt foarte rare în zilele noastre.
Când te uiţi într-o oglindă...
crezi că vezi o imagine perfectă cu tine.
Dar dacă ajustezi unghiul cum trebuie...
perspectiva se va schimba.
Acea oglindă arătă ceea ce ochii tăi nu văd.
Ura şi frica ţi se arată.
Sau poate bunătatea şi loialitatea.
Un Maestru creează o asemenea oglindă numai fiind foarte sincer.
Nu e prea bine pentru cineva cu o inimă răzbunătoare.
De asta se teme regina, de Oglinda Maestrului Vegard.
Acum mulţi ani în urmă, s-a născut o fată...
într-o familie a unui magician din Nord.
De mic copil...
a arătat mai multă putere decât mulţi magicieni din Nord.
Numele ei era Irma, şi colegii o admirau...
pentru minunatele sale abilităţi.
Dar cei care nu au putut să înţeleagă ceea ce era...
au discriminat-o.
Irma nu a reuşit să se adapteze lumii reale.
Copiii erau cruzi şi răi, pentru că era diferită.
- Vrăjitoareo. - Vrăjitoareo.
- Nebuno. - Vrăjitoareo.
Darul a devenit un blestem pentru ea.
Toţi au respins-o pe Irma. Asta a întristat-o foarte tare.
Şi tristeţea a devenit nervozitate, afectându-i inima.
După care, într-o zi, Irma a decis să se ducă la grotele Amanas...
Şi a făcut o cerere.
Ca toţi cei care nu o plac să se transforme în gheaţă.
Ura i-a înnegrit inima.
Şi gheaţa i-a luat sufletul.
Pentru totdeauna.
Ce-i cu povestea asta? Eu vreau doar să-mi salvez fratele.
Răul nu poate fi înfrânt cu şi mai mult rău.
Crezând că nu eşti singură pe lume, te poate salva de frică.
Şi uneori, cea mai importantă armă...
e doar o simplă îmbrăţişare.
Dar cum să fac asta?
Oglinda. Vei găsi răspunsul acolo.
Ascultă bine, Gerda.
Ia această barcă şi lasă ca viscolul rece...
să te ducă la Regina Zăpezii.
O legendă e întotdeauna mai presus de adevăr.
Pentru că întotdeauna, răul...
poate fi înfrânt.
Aşa că fă tot ceea ce ai de făcut.
Şi în schimb, vei obţine tot ce doreşti.
Fiecare decide pentru el însăşi.
Alege de ce tabără eşti.
Ştiu. Ştiu ce am de făcut.
Şi n-o vei obţine niciodată.
Orm, ce s-a întâmplat?
Ştiu ce am de făcut.
Îl pot vedea. Văd castelul reginei.
Mi-am schimbat părerea.
Ce vrei să spui? Trebuie să-l salvez pe Kai.
Nu înţelegi, prostuţo.
Ai întrebat cum poate fi înfrântă Regina Zăpezii?
Păi, uite răspunsul: nu se poate.
Nimeni nu poate înfrânge acea fiinţă oribilă.
Nu am nevoie de tine. Eşti un laş.
Poţi rămâne aici. Mă duc singură. Luta?
Deci sunt un laş, nu?
N-ai nici cea mai mică idee în ce te bagi.
Ştii ceva? Prefer să fiu un laş în viaţă decât un erou mort.
Ştii ceva, Orm? Am crezut că te-ai schimbat...
Dar cred că m-am înşelat.
- Adio. - Bine. Du-te.
Şi hai să-ţi spun ceva: nu e vina mea că suntem aici. Ci a ta!
Kai?
Ce-ai păţit? Kai, nu mă recunoşti?
Sunt Gerda. Te rog, Kai, răspunde.
Nu poate răspunde, Gerda.
Haide. Nu plânge, Gerda. Fără lacrimi.
Nu se poate, ea e! E Regina Zăpezii!
Mi-ai luat fratele.
Dar nu-mi e frică de tine. Îl vreau înapoi!
Deci spui că nu ţi-e frică de mine, nu?
Cred că ar trebui să-ţi fie.
Ştii de ce, Gerda?
Pentru că a venit momentul să te alături familiei tale.
În sfârşit.
Nu vei câştiga.
Serios?
Cine mă va opri?
Eu. Eu te voi opri.
Eşti o fată curajoasă, Gerda.
Ştii...
Cred c-am fi putut fi prietene într-o altă viaţă.
Dar acum mă tem că nu e posibil.
Bună treabă, trolule.
Ţi-ai îndeplinit misiunea.
Aşa că şi eu mă voi ţine de cuvânt.
Poţi pleca, recompensa de aşteaptă.
Iartă-mă.
Dacă îmi e permis, Maiestate.
Am fost servitorul dv mulţi ani...
Şi am făcut lucruri mult mai rele în numele dv fără să gândesc...
Dar astăzi vă rog să-mi ascultaţi rugămintea.
Vă rog, lăsaţi-o pe Gerda să plece.
Asta a fost neaşteptat.
Şi foarte curajos din partea ta, trolule.
Dar şi foarte prostesc.
Pleacă din calea mea şi fugi de aici.
Mă voi ocupa de tine mai târziu.
Nu. Nu-ţi mai aparţin.
Serios?
Cine ţi-a spus asta?
Gerda?
Deci să înţeleg că acum sunteţi prieteni.
Poate că e timpul să-i spui Gerdei despre planul meschin...
de a o aduce aici la moarte?
Eu... doar urmam ordinele.
Ai auzit, Gerda? Acest trol...
te-a trădat.
Nu e prietenul tău. Nu se va schimba niciodată.
Niciodată nu poţi conta pe laşul de trol.
Orm. Numele meu e Orm!
Are vreo oglindă prin castel?
În sala tronului!
Du-te spre sala tronului!
Nu te părăsesc!
Fugi! Fugi!
Acea oglindă arăta ceea ce ochii nu pot vedea.
S-a terminat, Gerda.
Vei rămâne în sala asta pentru totdeauna.
În sfârşit timpul pentru Îngheţul Etern e aproape.
Haide, Gerda. Ridică-te.
Ridică-te, draga mea. Ştiu că poţi.
Tată? Mamă?
Ridică-te, fata mea frumoasă.
Am dezamăgit pe toată lumea.
Nu mai am nimic în mine.
Nu pot continua. Mă simt aşa singură.
Nu eşti singură, Gerda.
Atât timp cât îţi aduci aminte de noi, vom fi cu tine în inimă.
Întotdeauna.
- Kai? - Gerda.
Voi fi mândru să te pot numi "sora mea".
Ce? Ce-i asta? Nu se poate.
Credeai că mi-ai luat totul? După cum vezi..
te-ai înşelat.
Va trebui să-i scoţi din inimă cu forcepsul.
Nimeni nu poate să mi-i ia. Mă auzi?
Nimeni.
Chiar şi Reginei îi e frică să se uite în oglinda maestrului.
Dacă eu voi dispărea, fata va dispărea alături de mine.
Irma!
Kai, trezeşte-te. S-a terminat, Kai.
Regina Zăpezii a plecat. Te rog să te trezeşti, Kai.
Acum, golancă mică. Te voi...
Deci asta e adevărata poveste a sfârşitului domniei Reginei Zăpezii.
Kai şi Gerda şi-au recuperat familia.
Micuţa Irma a învăţat că dacă păstrezi ură în inimă...
nu-ţi va aduce decât nefericire.
Cât despre chipeşul şi curajosul trol...
a salvat lumea de Ingheţul Etern.
Orm.
Păi...
Bine, bine.
A ajutat şi Gerda. Poate. Puţin.
Trolii nu au parte niciodată de glorie.
În fine.
SFÂRŞIT
Deshis
Traducerea şi adaptarea după sonor: Neoh (c) Titrări Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania