Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
The Boss Baby: Family Business
Timpul este o chestie amuzantă.
- Când eram copil... - Unu.
- Zilele durau la nesfârşit. - Doi.
- Ascunde-te, ascunde-te, ascunde-te! - Trei.
- Dar anii... - Aşteaptă! Aici.
- Ei bine, treceau foarte rapid. - Patru.
- Cinci. Şase. - Tim, nu trage cu ochiul.
Da, nu trage cu ochiul.
- Înainte să îţi dai seama... - Şapte.
- Eşti adult. - Opt.
- Mi s-a întâmplat chiar şi mie. - Nouă.
Nouă şi jumătate. Zece!
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata.
Numele meu este Tim, şi asta...
ei bine, asta este restul poveştii mele.
Fugiţi să scăpaţi cu viaţă!
Nu este corect, tati. Ai tras cu ochiul.
Mi se spunea tată casnic...
- Ceea ce însemna... - Să mergem!
Că abia dacă stăteam pe acasă.
Puneţi-vă centurile, familie Templeton.
Sunteţi pregătiţi?
- Da. - Să mergem!
Acum, unii ar putea spune
că am în continuare o imaginaţie foarte activă,
dar să fii tată este cel mai grozav serviciu din lume.
De fapt, mai multe servicii grozave.
Uneori sunt pilot de maşină de curse.
Tati-O Andretti!
Ura, familia, Templeton!
Ei bine, alteori
sunt cel mai bun bucătar din ţinut
şi împrăştii precum cărţile de joc fiecare fel de mâncare.
Haide, tată, mai dă-mi.
Tina.
Doggie! Şi casa câştigă din nu.
Ura!
Sau chirurg, dacă trebuie.
- Furculiţă-lingură. - Furculiţă-lingură.
- Spatula. - Spatula.
Să dăm viaţă creaturii mele!
Este în viaţă!
Avem zilele noastre bune şi zilele noastre rele.
Nu, nu, nu. Uite. Uite.
- Lamb Lamb este în regulă. Vezi? - Ura!
Dar întotdeauna suntem împreună.
- Soţia mea, Carol. - Este un miracol!
Ea este cea care câştigă pâinea în familie.
Mulţumesc. Ştiţi cum se spune:
"E vorba doar despre mălai".
Şi nu puteam să reuşesc fără soţul meu.
S-a ridicat la înălţimea situaţiei.
- Măcar atât să fac - Da, mamă!
Vine acasă şi cu şuncă,
în timp ce eu o supraveghez pe fetiţa noastră nou născută Tina.
Dar uneori, se simte ca şi când
ea m-ar supraveghea.
- Şi Tabitha... - Mulţumesc!
Micuţa noastră de clasa a doua tocmai a fost acceptată
la cea mai bună şcoală din oraş.
Ura, Tabitha!
Suntem foarte mândri.
Păstrez în continuare legătura cu vechea gaşcă.
Credeţi sau nu, Jimbo este acum primar.
- Prăjiturică! - Prăjiturică!
Desigur, soţia lui Staci
este adevăratul creier din spatele operaţiunii.
- Hei, Jimbo! - Acum... tripleţii...
- Prins... - Prins...
Prins.
Da, nu s-au schimbat prea mult.
În ce îl priveşte pe fratele meu mai mic, Ted,
ei bine, cu siguranţă a crescut şi a devenit şef.
Este atât de ocupat, încât abia dacă îl mai vedem.
Dar, hei, întotdeauna îşi aminteşte
să trimită daruri scumpe dar nepotrivite
la ocazii speciale.
Dumnezeule! Unchiul Ted e cel mai grozav!
Una peste alta,
viaţa mea este perfectă.
Dar toate astea erau pe cale să se schimbe.
Dumnezeule.
O să vă salvez!
Mulţumesc, iubitule.
Rămâi calmă, Tabitha.
Vin să te salvez.
O să te salvez de lava clocotitoare!
Tată, ce faci?
Scârbos. S-a dus peste tot.
Haide, ăsta este vulcanul dulce al osândei!
Înainte îţi plăcea.
Dar încerc să-mi fac temele,
altfel sunt eu osândită.
Pentru că dacă am învăţat ceva,
eşti copil doar o dată.
Odată ce creşti, nu mai poţi să revii.
Nu...
Noapte bună, Dr. Hawking.
Carbon, bor, beriliu, litiu, heliu, hidrogen.
Le-am învăţat.
Boom shakalaka.
"Transferă patru". Dumnezeule.
Bună, Tabitha.
Este spectacolul de Noapte Bună.
În direct din dormitorul tău, având ca vedete pe tati şi mami.
Şi invitat special: bebeluşul Tina.
Noapte bună, micuţă Tina.
Întoarce-te aici.
Noapte bună, mamă.
Noapte bună, scumpo. Mama o să te pupe.
Cântecul de noapte bună...
- Cu tatăl tău... - Ce?
Ce? E timpul pentru cântecul tău de noapte bună.
Nu, mulţumesc.
Ascult zgomot de fond!
Mă ajută să adorm!
Hei, ce spui...
să te ajut să exersezi pentru spectacolul de sărbători?
Da! Nu-i aşa?
Pot să vin cu tine la şcoală şi pot să-i adun
pe toţi prietenii tăi şi putem să exersăm împreună,
şi să mergem după aia să mâncăm îngheţată.
- Plătesc eu. - Nu! Nu poţi să faci asta.
Probleme de responsabilitate.
E toată chestia asta.
Sigur, sigur.
Sigur.
Ce zici de povestea ta de culcare preferată?
Ştii, cea despre...
Unchiul Ted era un bebeluş magic vorbitor.
Era o rachetă plină de căţeluşi,
şi tu ai salvat întreaga lume.
A fost o poveste grozavă, nu-i aşa?
Ei bine, nu prea avea logică.
Glumele erau bune, nu-i aşa?
- Bine. - Tată.
Programul meu de mâine este îngrozitor.
Da. Şi programul meu este îngrozitor.
Să nu îl uiţi pe Lamb Lamb.
Noapte bună, Lamb Lamb.
Noapte bună, unchiule Ted.
Sper să cresc şi să fiu o persoană de succes, ca tine.
Poate o să ne vedem în curând.
Noapte bună, Tabitha.
Nu crezi că acum sunt puţin cam mare pentru asta?
Bine.
Cred că este timpul să ne maturizăm amândoi.
Abia aştept să te întâmpin la masa de la micul dejun.
Vise plăcute.
Unde a zburat timpul?
De unde să ştiu eu?
Aşteaptă, aşteaptă. Văd lumină.
La o parte din drumul meu.
În sfârşit.
Dulcea răsuflare a libertăţii.
Wizzie?
Tu, în ce secol suntem?
Dă-mi drumul, căpcăun malefic!
Nu, nu, nu, nu. Wizzie, eu sunt.
Sunt Tim.
Eşti chiar tu?
Vino mai aproape.
Lasă-mă să-ţi văd faţa.
Mai aproape.
Şi mai aproape.
Timothy...
Eşti chiar tu.
Hei! Pentru ce a fost asta?
M-ai aruncat în întunericul etern
şi ai făcut pagube ritmului meu biologic.
Îmi pare rău, Wizzie.
Hei, dar arăţi grozav.
Vrei să spui cu excepţia braţului.
Nici măcar nu am observat.
- Te-ai gândit la asta. - Adică, am observat,
pentru că eu... este evident că nu ai un braţ. Eu...
Nu l-ai trata niciodată astfel pe Lamb Lamb.
Ei bine, eu... am dat-o fiicei mele, Tabitha.
Ai produs un urmaş, Timothy?
De fapt, doi.
Doi? Să sune clopotele!
- Nu, nu, nu. Wizzie, opreşte-te. - Da! Da!
- Wizzie! Linişte, linişte. - E timpul să sărbătorim!
Nu, nu, nu. Nu este timpul să sărbătorim.
- Wizzie. Fă linişte. - Ce? Ce este?
- Ce este, Tim? - Nu ştiu.
Cred că nu am chef
să sărbătoresc acum.
Tabitha.
Omule, Wizzie, creşte foarte repede.
Este ca şi când nici măcar nu mai are nevoie de mine.
Da, mai întâi încep să-şi petreacă mai puţin timp cu tine.
Apoi încetează să mai vină la tine să-ţi ceară sfaturi.
Exact.
În curând te consideră ca pe un drept.
Cred că da.
- Apoi îţi rup braţul. - Ce?
Apoi te îndeasă într-o cutie!
Bine. Wizzie, tu... nu ajuţi.
Bine, îmi este teamă
că eu şi cu Tabitha ne îndepărtăm,
aşa cum... aşa cum am făcut cu fratele meu.
Credeam că aveam tot timpul din lume.
Dar nu poţi să dai timpul înapoi, nu-i aşa?
Cum îndrăzneşti să-mi pui la îndoială puterile!
- Dă înapoi. Dă înapoi. - Începem.
- Marea roată a... - Aşteaptă.
Ai auzit asta?
Să nu abuzezi niciodată de butonul snooze!
Sună de parcă se aude din camera bebeluşului.
Ce este? O creatură a nopţii?
Vrăjitoare? Este lătratul câinilor iadului?
Wizzie!
Nu pleca, Tim!
Pot să dau timpul înapoi...
În anii de glorie, când eram doar noi doi.
Braţul meu bun.
Nu deschide uşa.
Aminteşte-ţi data trecută!
Dacă vreţi să sunaţi,
închideţi, vă rog şi încercaţi din nou.
Dacă aveţi nevoie de ajutor, închideţi şi formaţi numărul operatorului.
Vă mulţumesc.
Alo?
Dacă vreţi să sunaţi, închideţi, vă rog şi încercaţi din nou.
Este doar telefonul meu.
Revino-ţi, omule.
Tina, micuţă clepto...
Noapte bună.
Maniac!
Bună, tati.
Tabitha? Tu eşti?
Ar fi trebuit să-ţi vezi faţa.
Este ceva de nepreţuit.
Tu eşti... tu... tu...
Poţi să vorbeşti?
Da. Lucrez în domeniul familiei.
Este o cravată.
Vezi tu, tati, BabyCorp este mai mult...
Tati, tati, haide. Mă auzi?
Tati, mă auzi?
Tati, câte degete ţin ridicate?
Joi?
Ar fi trebuit să te previn.
Am uitat că eşti bătrân.
Aşteaptă, aşteaptă.
- Eşti de la BabyCorp? - Da.
BabyCorp este mai mult ceea ce eu numesc
o treabă secundară pentru mine.
Ideea este că sunt doar pentru familia Templeton.
- Haide, familia Templeton! - Bine.
Voi nu ştiţi cum să aveţi grijă de un bebeluş.
Adică, este incredibil.
Nu că ar fi totul perfect.
- Trebuie să spun, ai multe probleme. - Sigur. Da.
O să vorbim mai târziu despre asta.
Dumnezeule. Nu pot să cred asta.
Hei, vrei să o speriem rău pe mami?
Tati, te rog, rămâi concentrat.
Sigur, sigur, sigur.
Este o situaţie de criză la BabyCorp.
Ce este de data asta?
Pisicuţe?
Nu. De data asta, este şi mai rău.
- Mai rău decât pisicuţe? - Da.
Din cauza asta m-am oferit voluntară...
- Pentru misiunea asta super secretă. - Mami.
Vreau să ajut. Ce vrei să fac eu?
Asta e spiritul, tati.
- Exact de tine am nevoie. - Da!
Să-l aduci pe unchiul Ted.
Nu. Ce?
Ce este cu faţa asta?
Tati, BabyCorp nu mai poate aştepta.
Toată presiunea este pe mine, tată.
Când m-am oferit voluntară pentru misiunea asta,
am crezut că o să fie uşor.
Dar voi doi nu va mai întâlniţi.
Este foarte trist.
Este precum "Nota 4, ne vedem după ore".
Trist? Da, poate.
Puţin. Nu ştiu.
Ai uitat să-l suni?
Am observat că poţi să fii puţin aiurit.
Îmi pare rău, ce?
Ai tendinţa să amâni totul.
Trebuie să-l chemi aici pe perioada sărbătorilor.
Nu, nu o să...
Nu, nu o să-l sun chiar acum.
- Tati, "Nu pot" nu a făcut nimic niciodată. - Nu.
V-aţi certat, sau ceva de genul ăsta?
- Nu. - Dar eşti supărat pe el?
Încetează cu asta. Este complicat.
De ce? Ai nevoie de ajutor să-ţi foloseşti telefonul?
Nu, nu am nevoie de ajutor să-mi folosesc...
Bine. Care este problema?
Ce s-a întâmplat? Spune-mi.
Nu are niciun rost, bine?
Eu îl sun. Îl invit. El nu vine niciodată.
Întotdeauna are o şedinţă la slujbă sau o călătorie în interes de serviciu,
ori o conferinţă.
Îi pasă doar de muncă.
Dar după o vreme... pur şi simplu te opreşti să mai încerci.
Este în continuare fratele tău.
Aţi fost parteneri.
Da, uneori cred că doar...
te maturizezi şi te îndepărtezi.
Tati, nu spune nu.
Dacă toată lumea ar spune nu?
Nu s-ar întâmpla niciodată nimic.
Nu ar răsări nimic din pământ.
Trebuie să te trezeşti în fiecare zi
şi trebuie să spui: "Da, da, da!"
Surprinde-mă. Spune da.
Asta este dezamăgitor.
- Şi acum mă supăr! - Este târziu.
Putem să rezolvăm asta mâine, bine?
Ţi-a căzut căluţul.
Încă o zi nu o să conteze, nu-i aşa?
Noapte bună, scumpo.
A căzut căluţul.
Tabitha?
Nu-ţi face griji. Deschid eu.
Unde este? Unde este?
- Cine să fie? Ce? - Am venit cât de repede am putut.
- Ted? - Mi-am anulat toate întâlnirile.
Ce cauţi aici? De ce ţipi?
- Unde este Tabitha? - Tabitha?
- Unde este, Tim? - Ted.
Unchiule Ted, ai venit! Eşti chiar aici.
Care braţ este? Stângul sau dreptul?
Este fibula? Spune-mi.
O dilatare bună. Deschide gura.
- Spune "A". Eşti în regulă? - Ce faci?
Arăţi bine.
Nu-ţi face griji. Sunt bine, unchiule Ted.
Asta e fetiţa mea.
Ce te aduce în oraş?
Ei bine, Tabitha a căzut de pe poneiul ei.
- A căzut? - A căzut?
Am căzut?
- Tim mi-a lăsat un mesaj vocal. - A făcut asta?
- Am făcut asta? - Ai făcut asta.
Alo. Sunt fratele tău.
Ajutor. Tabitha a căzut de pe căluţul ei.
Noapte bună, scumpo.
Ei bine, asta a fost îngrijorător.
Jur că nu am lăsat eu mesajul ăla.
Dinadins.
Eu...
Ai format din buzunar?
Cu fundul.
În timp ce vorbeam în somn.
Fac asta uneori.
Ai format mesajul cu fundul în timp ce dormeai?
Cu fundul meu.
Ştiam eu că trebuie să fie o explicaţie perfect logică.
Şi uite-o.
Tot ce contează este că eşti aici.
Ura!
Absolut. Deocamdată.
Unchiule Ted, rămâi te rog de Crăciun. Te rog.
Îmi pare rău, scumpo. Nu pot să serbez Crăciunul pe 25.
Dar, unchiule Ted, mi-a fost tare mult dor de tine.
Mi-a fost tare mult dor de tine.
Nu crezi că sunt puţin cam mare pentru asta?
Putem să vorbim în bucătărie?
Singuri.
Bebeluşul, Tim?
A fost trimisă de acolo de sus.
- De la etaj? - Exact. BabyCorp.
Aşadar, spui că mesajul vocal a fost un fel de strigăt de ajutor.
Da! Nu.
Ea provine de la o corporaţie secretă condusă de bebeluşi.
Tim, o să-ţi dau numele unui doctor.
Roy Federman. Spune-i că te-am trimis eu, bine?
Ce spun?
Ar trebui să le lăsăm puţină intimitate.
- Poftim. - Mulţumesc.
Nu sunt nebun!
Tu nu-ţi aminteşti. Spune-i, Tina.
- El... Eu... - Nu ştie să vorbească, Tim.
Nu o mai întrerupe.
Ce să întrerup? Nu aud nimic.
Cu excepţia vocii tale nesuferite. Ai auzit asta.
Am o voce foarte frumoasă.
Bine.
Pot să dovedesc că tot ce spun este real.
- Da? - Da!
Suge-o, Ted.
Scuză-mă?
Tu, suge suzeta.
Nu, nu, Tim. Tu să o sugi.
E timpul să cumpărăm un brad de Crăciun.
Dar avem deja un brad de Crăciun.
- Nu, nu avem. Nu, nu avem. - Ba da, avem. Ba da, avem.
Suge-o, suge-o, suge-o, suge-o.
- Ia suzeta aia din faţa mea! - Scuzaţi-mă.
Nu-mi place să întrerup, dar pot să fac o sugestie?
Cear fi să sugeţi amândoi?
- Ştie să vorbească. - Mult.
Pregătiţi-vă de plecare, băieţi.
Bebeluş la bord!
Despre asta vorbesc!
Da!
Sunt acasă.
Da. Vezi?
Totul este real.
Ăla sunt eu?
Dacă cauţi un compliment, ai prins unul!
Eşti o legendă în locul ăsta.
O statuie?
Ei bine, am salvat compania singur.
Amândoi.
Nu-i aşa? Am fost parteneri.
Serios?
Nu văd statuia ta.
Tot te iubesc, tati.
Au nimerit dimensiunea capului.
Ascultă de la mine, trebuie să fii agresiv
dacă vrei să avansezi.
Urcă pe scara corporaţiei
până când eşti ultimul bebeluş cel mai de sus.
De fapt, eu pun în faţă un echilibru între o viaţă de muncă
şi un mediu pozitiv în care ideile mele sunt apreciate.
Vorbeşti serios.
Eşti amuzant, unchiule Ted.
Mă întreb de ce nu este menţionat asta în dosarul tău.
Dosarul meu?
Mi-ai văzut dosarul?
- Da. - Ce scrie în el?
Scrie multe.
Aici este Centrul de Criză.
Aici e locul unde monitorizăm toate ameninţările
la adresa bebeluşilor din întrega lume.
Şi din Hawaii.
Asta este grozav. Asta este grozav.
Eu sunt Godzilla.
"Fugiţi să scăpaţi cu viaţa! Fugiţi să scăpaţi cu viaţa!"
- De ce l-am adus şi pe el? - Tati, dă-te jos de acolo.
O să ne jucăm cu el mai târziu când nu se uită nimeni.
- Care este criza? - Da.
Aşa. Care este criza, scumpo?
Rusty, dă-i drumul.
Este nou.
Imaginaţi-vă, bebeluşi chirurgi.
Sau bebeluşi astronauţi.
Pluteşti, pluteşti, pluteşti.
Da, într-o zi bebeluşii or să conducă lumea.
Şi ziua aia se apropie mai repede decât credeţi.
Salut. Numele meu este dr. Erwin Armstrong,
fondatorul Centrului Acorn Pentru Copii Avansaţi.
Stai puţin, aia este... aia este şcoala Tabithei.
Aici la centru, credem că bebeluşii
sunt maşinile de învăţat supreme.
Nu-i aşa, micuţule Nathan?
- Da! - Bine.
Ar trebui să-şi folosească timpul lor preţios
să se dezvolte mai rapid, să forţeze mai mult.
Părinţii, au cele mai bune intenţii,
desigur, dar nu sunt experţi.
La urma urmei, singurul lucru care vă ţine copiii pe loc sunteţi...
- Voi. - Voi!
Asta explică de ce Tabitha se îndepărtează de mine.
- Din cauza şcolii. - Toată lumea, faceţi cu mâna.
- Pa, mami. - Pa, mami!
- Pa, tati. - Pa, tati!
La revedere.
Acum... în ultimele şase luni,
aceste şcoli au apărut peste tot în lume.
Aşadar, care este problema?
Şcoala este problema.
Da. Şcoala este malefică.
Nu, tati, nu toate şcolile sunt malefice.
- Doar asta, bine? - Bine.
Dacă filozofia lui Armstrong continuă să se răspândească,
asta ar putea însemna sfârşitul copilăriei.
Nu.
Copilăria a reprezentat cei mai groaznici trei ani din viaţa mea.
Asta este foarte trist.
Probabil nu ai trăit-o aşa cum trebuie.
Dar din fericire, o să o faceţi din nou.
O a doua şansă.
BabyCorp a conceput o nouă formulă pentru a deveni bebeluş
care poate transforma un adult din nou într-un bebeluş.
O avem cu aromă de cireşe, struguri, portocale şi lămâie.
- Serios? - Aşteaptă, aşteaptă, aşteaptă.
- Vrei să fiu un bebeluş? - Hei, asta faci cel mai bine.
Ca să vă puteţi infiltra în şcoală şi să aflaţi
ce pune la cale dr. Armstrong.
BabyCorp o să se ocupe de restul.
Este deghizarea perfectă.
Şi durează doar 48 de ore.
Plec în misiune.
Îmi pare rău, tată.
Nu este misiunea ta.
Ar putea provoca salivare, bâlbâire,
ieşiri emotive, crize de râs,
pierderea controlului intestinal, îngrăşarea coapselor?
Cred că unii de la sala mea de sport iau substanţa asta.
Mâna mea cu care trimit mesaje!
Deşi este şcoala fiicei tale...
nu pare corect, nu-i aşa?
Tati, nu. Opreşte-te, te rog.
Ce? Chiar funcţionează.
Este a mea!
Sunt mai bun la genul ăsta de lucruri!
Ce fel de lucru este ăsta, Stol de Pescăruşi?
- Totul! - Te-am prins!
S-ar putea să vă simţiţi emotivi, să aveţi schimbări de dispoziţie.
Hei!
Asta este faza ciudată.
Ceaiul este fierbinte, Connie.
Întotdeauna trebuie să fii tu eroul, nu-i aşa?
Ce ar trebui să însemne asta?
Nu îl văd niciodată...
Şi brusc, vine cu un ponei.
Eşti doar invidios, cap în formă de cască.
Este fiica mea!
Este nepoata mea.
Vrei frişcă sau zahăr?
Întotdeauna eu am fost cel de succes.
Mami spune să nu fugim prin casă.
Dă-mi sticla, pletosule.
Ştii, nu poţi să îmbrăţişezi banii.
Dar tu poţi, Tim. Poţi.
Bărbaţii. Am dreptate?
Nu este personal.
Este o afacere, Leslie.
Ei bine, pentru mine este personal, Lindsey.
Opreşte-te, opreşte-te, opreşte-te!
Îmi pare rău, Connie. Trebuie să scurtez asta.
Mâine o să vorbim despre problemele tale.
Bine, pauză! Asta a mers suficient de departe!
Hei. Am venit acasă.
Şi am cumpărat un alt brad.
Unul adevărat.
La etaj, acum.
Mergeţi, mergeţi, mergeţi, mergeţi.
Împinge. Nu, nu, trage.
- Mergeţi, mergeţi, mergeţi. - Ridică-l.
Trage. Nu, bine.
- Către dreapta. - De ce am eu partea grea?
Pentru că eşti tânără şi puternică, scumpo.
Încă puţin.
Eu primul!
- Haide. - Stai jos.
- Tim? Ted? - Mamă.
Prinde şnurul. Prinde şnurul.
Prinde şnurul, prinde şnurul, prinde şnurul!
Nu puteţi să dispăreţi.
Aveţi nevoie de o poveste de acoperire.
Sigur.
Locul meu moale.
Băieţi, unde sunteţi?
Spune-i că îţi faci bagajele.
Suntem sus, facem bagajele.
Faceţi bagajele? Pentru ce?
Plecaţi într-o excursie ca să vă apropiaţi din nou.
Plecăm într-o excursie ca să ne apropiem din nou.
Acum?
Dar, Tim, părinţii voştri vin mâine.
Ei pot să ajute.
Da, ei pot să ajute.
Ce... Nu, nu poţi să mă laşi singură cu părinţii tăi.
Tina!
Ce faci?
În regulă, ştii ceva? Mergi la închisoarea pentru bebeluşi.
- Nu, nu, nu, nu, nu! - Tabitha!
- Scumpo, îmi pare rău. - Puţin ajutor aici.
Scumpo, ţine-l, ţine-l.
Sunt Ted Templeton, bărbat.
Poţi să decolezi. Am probleme de familie urgente.
- Spre dreapta, scumpo. - Da, am o familie.
Tim, vin acolo sus.
Da, trebuie să vorbim.
Hei, mamă?
Tina!
Pune aia jos. Pune aia jos. Pune aia jos.
- Pune aia jos. Pune aia jos. - Tina!
Pune aia jos! Întoarce-te aici!
Tina, opreşte-te!
Ce te-a apucat?
E timpul să plecăm!
- Ce? Acum? - Da.
- Elicopterul meu a parcat pe două locuri. - Pa!
- Stai, stai, stai. Atât de repede? - Nu...
Ce... Chiar au plecat?
Da.
Ascundeţi-vă!
Trebuie să scap de grăsimea asta de bebeluş.
Tina! Care este problema ta?
O să te trezeşti mâine
şi o să fii cuminte, Tina.
Fără alte drăcovenii de bebeluş.
S-a făcut?
Bine.
Mulţumesc foarte mult că aţi venit, doamnelor.
Vreţi nişte fructe?
Ce a fost... Hei!
Putem să terminăm cu asta?
Îmi lipsesc dinţii mei.
Am hotărât cine merge în misiune.
Mulţumesc. Accept.
Mergeţi amândoi.
- Da! - Nu.
BabyCorp vrea să adune echipa din nou împreună?
Nu.
Ei cred că asta este o idee groaznică.
Desigur că cred asta.
Ei bine, eu sunt şefa, pastă de mere.
Şi cred că voi doi sunteţi mai buni împreună decât separaţi.
Ei bine, eu lucrez singur... Sau cel puţin, nu cu el.
Hei. Nu există "Eu" în "Echipă".
De fapt, nu există nici "Noi"...
- Dar există "E-I". - E-C-H-I-P-A...
Dar lucrul în echipă nu pare să funcţioneze.
Dacă vrei ceva făcut bine, fă-o singur.
- Suntem în asta împreună. - Fiecare pentru el.
Unu este numărul cel mai singur.
- La vot contează. - Noi suntem oameni!
Îmi pare foarte rău.
Bine. Noapte bună.
Cred că va trebui să topim vechea ta statuie
şi să o transformăm în trofee pentru participare.
Te rog, nu, nu-mi strica statuia.
Avem informaţii secrete
ca dr. Armstrong pleacă din biroul său în fiecare dimineaţă la ora 11:15.
Voi trebuie să vă furişaţi acolo înăuntru,
să puneţi aceste dispozitive de supraveghere,
şi să îmi raportaţi.
Omule, asta este grozav.
Probă.
Străini în noapte...
Am aranjat ca un autobuz şcolar
să fie mâine aici exact la ora 8:00 A.M.!
- Mulţumesc, Connie. - Noapte bună.
Să nu întârziaţi.
S-a făcut.
Este foarte uşor, băieţi.
Să dormim puţin!
Hei, care este problema?
Nu este nicio problemă.
Scumpo, nu-ţi face griji.
Sunt sigură că tatăl tău o să se întoarcă
la timp că te vadă la spectacol.
Este în regulă.
Ce? Nu vrei să vină?
- Cred că da. - Desigur că vrei.
Acum, du-te înapoi să dormi.
Noapte bună, mamă.
Noapte bună, scumpo.
Nu vrei să vină?
Cred că da.
Nu crezi că sunt puţin cam mare pentru asta?
Cred că este timpul să ne maturizăm amândoi.
Procesul lui Timothy Leslie Templeton
începe acum.
Leslie.
Proces? Staţi, care... care sunt acuzaţiile?
Escrocherie.
Ai pretins că eşti cel mai bun tată din lume.
- Dar nu am spus niciodată... - Proba A.
Haide. Aia a fost un cadou.
Îţi sugerezi să-l laşi pe avocatul tău să vorbească.
Nu...
Pe vremea mea, trebuia să câştigi aşa ceva.
Tată, ce? Eu nu am...
Cel mai bun prieten al lui era alarma ceasului.
Mamă.
Mi-a rupt braţul.
Nu, nu am făcut asta! Fratele meu a făcut-o.
Obiecţie, dle judecător.
Se aprobă.
Noi, juriul, îl găsim pe acuzat...
- Un eşec! - Un eşec!
Tabitha, vrei te rog să mă ajuţi?
Tată, tema este prea multă.
Tabitha!
A expirat timpul.
- Aşteaptă. Nu! - Salvează-mă, tati! Salvează-mă!
Omule. Asta a fost o nebunie.
Am dormit până târziu! Am dormit până târziu?
- Am dormit până târziu. - Treziţi-vă, pitici mici!
Treziţi-vă! În ce an suntem?
Nu...
Asta este rău. Nu.
Nu! Nu.
Ridică-te.
Ridică-te. Trebuie să plecăm.
Haide. O să întârziem la...
O să-ţi trimit un e-mail.
Ce se petrece?
Am uitat să-l reglez pe Wizzie după ora de vară!
- Ce?! - Ora este una singură, Tim.
Trebuie să iau planta şi microfonul pe care trebuie să-l instalăm.
- Ia orice. Trebuie să plecăm. - Nu vă panicaţi.
Mergeţi cu Dumnezeu, băieţi.
Să mergem.
Sus.
Am nevoie să ajung sus!
Îmbracă-te.
Ce mi-ai făcut?!
Nu, serios? Ce, o să mergem să navigăm?
Nu. Nu, nu, pleacă.
Aşteaptă, nu, nu. Opreşte!
Opreşte, opreşte, opreşte. Întoarce-te!
Întoarce-te!
Grozav, amice.
Ce o să facem acum?
Nu!
Precious, calul meu nobil.
Nu trebuie să întârziem în prima noastră zi de şcoală.
Scârbos...
Haide, Precious!
Poneiul ăsta mă urăşte.
Nu te urăşte, Tim.
Pur şi simplu nu te respectă.
La stânga! La stânga!
O să merg pe unde îmi arată navigaţia.
Virează la stânga.
Mulţumesc, navigaţie.
Virează la dreapta.
Îmi pare rău.
Virează la stânga. Continuaţi pe acest traseu.
Recalculez.
Ţine-te bine.
Nu. Este Carol!
Nu răspunde.
- Bună. - Tim...
Cum este excursia de apropiere a fraţilor?
Mai încet.
Cum... este...
excursia... de... apropiere?
Eşti aici!
- Nu... - Adică,
îmi doresc să fii aici.
Şi tu ne lipseşti.
Nu-i aşa, fetelor?
Noi...
Ne relansam relaţia
şi readucem apropierea pe care am avut-o cândva.
- Asta este grozav. - Trebuie să închidem.
Unde sunteţi?
- La un meci de hochei. - Hei!
Trage şi înscrie!
Înscrie! Înscrie!
Doamnelor şi domnilor, înscrie!
- Prins... - Prins...
Prins.
Aia este poliţia?
Nu, nu este poliţia.
Este... alarma de la hochei.
Mai repede, Tim.
Nu mă întorc la închisoare!
Vreau să îţi amintesc
că mâine seară este spectacolul Tabithei.
Trebuie să fii acolo.
O să fiu acolo, într-o formă sau alta.
- Promiţi? - Promit.
Şi cum rămâne cu Ted?
Sărbători fericite, poliţiştilor.
Nu o să mă prindeţi niciodată în viaţă, vedeţi?
Este ocupat.
Ce faci? Este poliţia.
Scuze, dlor poliţişti.
Moş Crăciun are câte ceva pentru fiecare.
Îmi pare rău.
Recalculez.
Dumnezeule! Este foarte real!
Este foarte real! Este foarte real!
Tim?
Recalculez.
Stânga! Stânga! Stânga!
Recalculez.
Dreapta, dreapta, dreapta!
Recalculez.
Şi acum momentul pe care l-am aşteptat cu toţii!
Continuaţi pe acest traseu.
Vezi, Tim?
Întotdeauna să crezi... Dumnezeule...
Tim?
Carol?
Te întrerupi. Nu te mai aud.
Nu, iubitule, eu te aud foarte bine.
Ne vedem la spectacol.
- Trebuie să plec. Pa. - Bine.
Îmi pare rău.
Nu, nu, nu, nu.
Este prea real! Este prea real!
Haide, Precious!
Nu, nu, nu...
- Tina! - Tina!
Copac!
Aţi ajuns la destinaţie.
Şi cu un minut mai devreme.
O să le trimit un cec.
A fost distractiv.
Ai reuşit.
Am reuşit împreună.
Cred că da.
Vorbeam despre mine şi Precious.
Nu-i aşa, scumpo?
Da. Sigur.
Jos!
Locul ăsta arată malefic.
Este doar o şcoală.
Exagerezi.
La fel şi BabyCorp.
Nu, îţi spun,
şcoala asta o stresează pe Tabitha.
Tabitha poate să se descurce.
Este o aşchie care nu a sărit departe de trunchi.
- Aşteaptă, cine este trunchiul? - Eu sunt trunchiul.
Ei bine, nu poţi să fii trunchiul. Eu sunt trunchiul.
Atunci începe să te comporţi ca un trunchi.
Ce înseamnă asta? Eu sunt trunchiul.
- Întotdeauna am fost trunchiul. - Da. Nici măcar pe aproape.
Tot ce fac este să fiu trunchi.
Mă trezesc dimineaţa, sunt un trunchi.
Mă culc seara, sunt un trunchi.
- Eu sunt trunchiul. - Tim, ajunge.
- Eu sunt trunchiul. - Nu, nu eşti! Încetează!
Super.
Fraierii.
- Doar copiii au voie după această linie. - Hei.
Plânsul nu este permis în zona de separaţie.
Bine, se pare că trebuie să ne despărţim.
Bine. Mi-ar prinde bine o pauză.
- Pa, mamă. - Bine, pa, scumpo.
Uite-o pe Tabitha.
- O să ne vedem după cursuri. - Bine.
Muncă de echipă!
Se pare că nu există "A"
nici în "teamwork" ~muncă de echipă~.
În regulă, să mergem.
Nu atât de repede.
Eu sunt albastru. Tu eşti galben.
Tu mergi acolo, în trenuleţ.
E plin de bebeluşi.
Da? Nu am observat.
Glumesc doar. Este ilar.
Aşteaptă. Ai cravata strâmbă.
Bine, Tim, concentrează-te.
O să ne întâlnim la uşa biroului lui Armstrong la ora 11:15.
O să ne furişăm înăuntru şi o să punem microfoanele.
Eşti concentrat?
Hei, ce...
- Cu siguranţă sunt concentrat. - Nu, nu.
Eu nu sunt galben. Sunt albastru.
11:30. Urmează planul.
11:15.
15. Am înţeles. Trunchiul este concentrat.
Sunt albastru! Sunt albastru.
Nu înţelegeţi? Sunt albastru!
Bine aţi venit, copii.
Bine aţi venit.
Şi bună ziua.
Vă mulţumesc că aţi ales să fiţi excelenţi.
Nu mă atingeţi, vă rog.
Asta este o greşeală ridicolă.
Eu sunt albastru! Sunt albastru!
Roţile autobuzului au pi r2
- Circumferinţa. - Da.
Bună.
Frumoasă plantă.
Asta este planta mea pentru sprijin emoţional.
Bună. Sunt nou aici.
Spuse Nihoniu celorlalte elemente chimice din tabloul periodic.
Bine.
Nu poţi să stai aici.
Sau aici. Sau acolo.
Ocuparea locurilor este determinată de rangul în clasă.
Nu putem să-ţi includem informaţiile,
având în vedere că rigoarea şcolii tale anterioare
este o variabilă necunoscută.
Super, Nathan.
Aici.
Poţi să stai în locul meu.
Sunt foarte mândru de tine.
Adică... mulţumesc.
Bine...
Bună dimineaţa.
- Bună dimineaţa, dr. Armstrong! - Bună dimineaţa, dr. Armstrong!
O primire călduroasă. Mulţumesc.
După cum puteţi vedea, avem un coleg nou
începând de astăzi.
Salut.
Colegule cel nou, ce-ar fi să te prezinţi?
Numele meu este Ti... Marcos.
Marcos Lightspeed.
Da. Un nume plin de culoare, cu caracter, care îmi place.
În orice caz...
bine ai venit, Marcos, la Echipa Albastră.
Clasa noastră cea mai avansată.
Este un aer rarefiat
cel pe care îl respirăm.
Aici, la Centrul Acorn, noi credem
că întreaga competiţie este...
- O competiţie sănătoasă. - O competiţie sănătoasă.
Sunt captiv în vidanjă.
Am un atac de panică.
Trebuie să fie o cale de a ieşi de aici.
Ceva nu miroase bine.
Afine.
Trebuie să ies de aici.
Bună.
Nu te uita la mine.
Bine.
Primul nostru subiect de astăzi este...
Fără fracţii, fără fracţii, fără fracţii.
Fizica particulelor.
Da! Ce?
Da!
Cine ştie care cercetător
a emis primul teoria că universul are o limită
după care legile fizicii nu se mai aplică?
Se pare că ştie toată lumea.
Dle Lightspeed.
Dr. Flam... baisley?
Asta este un răspuns greşit.
Creierul lui cu siguranţă nu se mişcă cu viteza luminii.
- Bine. - Ştiu, nu-i aşa?
- Altcineva? - Aici.
Max Planck.
Este corect.
Tabitha a ridicat ştacheta.
Este prima pe tablă.
Bravo, Tabitha.
O să fii doborâtă, Templeton.
Da tot ce poţi, Nathan.
Da, Tabitha. Distruge-l.
Următorul subiect.
Grecia antică.
- Opa! - Oprah!
Atenţiune.
Toată lumea, atenţiune.
Cine vrea să joace Shawshank?
Nu!
Cine vrea să meargă afară să se joace?
Sună distractiv? Bine.
Are cineva vreo idee?
- Nu! - Haideţi, copii.
Gândiţi, gândiţi, gândiţi, gândiţi.
Trebuie să gândim neconvenţional.
- Eu, eu! - Tu, Bo-Peep.
Putem să construim un balon cu aer cald
din beţe de acadele şi din gumă de mestecat!
Şi cum o să zboare?
Cu praf magic!
Treci la loc în cutie, Bo-Peep.
- Complet? - Complet.
- Ura! - Putem să intrăm şi noi în cutie?
- Putem? Putem? - Lipici.
Îmi place lipiciul.
Cui nu-i place?
Dar încercăm să avem o confruntare de idei aici.
Lipiciul este bun.
Gândeşte, gândeşte, gândeşte, gândeşte...
gândeşte, gândeşte, gândeşte, gândeşte!
Am găsit.
Subiectul următor.
X este egal cu derivatul...
- Eu! - Său însuşi.
Felicitări Tabithei.
Ştiai asta?
Cel mai mare producător din lume de bauxită este...
Australia.
Din nou, Tabitha este pe tablă.
- Foarte bine. - Da, Tabitha!
Avem 15 minute, copii.
Diferenţa dintre a încerca şi a reuşi
este foarte mică.
- Mică! - Gândiţi măreţ, sau mergeţi acasă.
Bine. Mă duc acasă.
- Să mărim ritmul. - Nu!
Mâinile jos, Norma Rae. Asta e timpul meu.
Să fii sau nu să fii? Tabitha.
- Să fii. - Este corect.
Poate cineva să-mi spună numărul de cai putere al unui motor 302?
Şapte?
- Dumnezeule. - Eşti slab, Nathan.
Asta a fost un răspuns slab.
Tabitha, ai vreo idee în legătură cu asta?
300 de cai putere cu un carburator cu patru corpuri.
Tatăl ei probabil că este un geniu.
La semnalul meu, dezlănţuiţi iadul.
Foc!
Da!
Am găsit un leac!
Da! Da! A făcut-o!
A făcut-o.
- Marcos! - Marcos!
Eu am făcut asta. Eu am făcut asta.
Amintiţi-vă, mărimea voastră nu determină puterea voastră.
Ei bine, până acum, Tabitha este numărul unu
şi toţi ceilalţi pe ultimele locuri.
Hei, Tabitha.
Eşti cu adevărat...
- O tocilară. Ştiu. - Nu.
Eşti uimitoare.
Mulţumesc, Marcos.
La repetiţie o să cânţi o melodie diferită.
Una greşită.
Eşti foarte amuzant.
Ilar!
Şi, da, Templeton, să nu întârzii.
Întârzii.
- Sunt în întârziere. - Următorul subiect.
Da!
Doar puţin mai departe.
Lipici!
Scuzaţi-mă.
Da, Marcos.
Pot să primesc un bilet de ieşire pe hol? Trebuie să merg la toaletă.
Poftim. Simte-te liber.
Acum ce fac?
Lipici!
Lipiciul este rău!
Lipici.
Lipiciul este bun.
Cum să ajung în biroul directorului?
Desigur.
Eşti trimis în biroul directorului.
Ce mai faceţi?
Şcoala este...
cretină.
Ascultă, ştii... Îţi cunosc furia.
Este foarte agresivă, dar te rog, stai jos.
Bine. Nu.
Să stau jos este... stupid!
Este un băiat foarte rău.
Bine. Mă tem că nu mai poţi să întrerupi cursul.
Nu. O să avem o discuţie în biroul tău?
Nu.
- Tu o să ai parte de o pedeapsă. - Cutia?
Merge în cutie.
Nu, cutia te înnebuneşte.
Cutia?
Navighează, navighează...
Navighează...
La revedere, Marcos.
Pauza ta începe acum.
Relaxează-te.
Aşteaptă!
Nu plânge.
Aşa, aşa. Totul este mai bine.
Este aşa cum se spune întotdeauna:
dacă vrei ceva făcut bine,
trebuie să o faci fără fratele tău!
Ne întâlnim din nou, mâner de uşă.
Salut.
Bine ai venit, bine ai venit.
Intră, te rog. Intră.
Eşti aici.
Da. Eu...
Te aşteptam.
Eu...
mă aşteptam ca tu
să mă aştepţi, aşa că, poftim.
Şi, apropo, ştiu de ce eşti aici,
aşa că... poftim.
Ştii?
Da, ştiu.
Stai jos, te rog.
Mulţumesc.
Ştii ce eşti?
Eşti, dacă îmi dai voie, extrem de inteligent.
Continuă.
De fapt, te-am observat.
Îţi petreci timpul inteligent. Bifat.
Foloseşti bine materialele clasei. Bifat.
Îţi ţii mâinile pentru tine. Bifat.
Hei, uită de "lucrează bine cu ceilalţi."
Tu îi faci pe alţii să lucreze pentru tine.
Efectiv ăsta este titlul cărţii la care lucrez acum.
Nu zău? Tu nu trebuie
să fii la nivelul galben, nu-i aşa?
- A fost un sabotaj. - Sabotaj. Exact.
Invidie, frică. Hei, şi eu am înfruntat exact aceleaşi obstacole.
De fapt, ştii, îmi aminteşti foarte mult de mine
când eram de vârsta ta,
adică, acum.
Ce?
Surpriză, surpriză.
Ce Dumnezeu?
Foarte bine spus.
Este un... Eşti un bebeluş.
Repet, eşti un bebeluş.
Eşti atât de surprins, încât ai spus asta de două ori.
Din păcate, oamenii nu sunt pregătiţi pentru...
un bebeluş într-un post de conducere.
Încă.
Aminteşte-mi să-ţi cer numărul de telefon al peruchierului tău.
Ştii, aş putea să folosesc pe cineva ca tine.
Cu o inteligenţă superioară, ca a mea.
Serios?
Cineva care poate...
Da.
Înţelege pe deplin ceea ce încerc eu să realizez.
- Ei bine, te uiţi la acel cineva. - Super.
Avem un nivel secret.
Pentru bebeluşi foarte speciali.
Cei mai buni dintre cei mai buni.
Elita.
Mai avansaţi decât albastru?
Da. Mult mai avansaţi.
Foarte mult.
Este o întâlnire astăzi...
după orele de curs.
Doar bebeluşii.
Poate că suntem mici, dar suntem pe cale să îi învăţăm pe adulţi
o lecţie importantă.
Acadea?
Bine.
Este timpul pentru pauză.
La revedere.
La revedere...
Ei bine, cred că a decurs bine.
- Eşti un bebeluş. - Ce?
Repet, eşti un bebeluş.
Cu mine vorbeşte? Ar fi mai bine să nu vorbească cu mine,
pentru că o să... Armstrong?
Ai dreptate, Connie.
Vorbeşte despre Armstrong.
Nu ştiu ce a apucat-o.
Dar se comportă ciudat, dr. Federman.
Nu este puţin cam devreme pentru cei doi ani groaznici?
Există primul an groaznic? Există aşa ceva?
Iepuraş cântăreţ la pian, ucide-mă.
Bine.
Trebuie să rămânem concentraţi la premiu, vrem o confirmare vizuală.
Tati...
Dacă aş fi acolo, te-aş ciupi foarte tare.
Navighează, navighează...
Pedeapsa s-a terminat.
Navighează! Cât este ceasul?
E timpul pentru pauză.
Am întârziat, am întârziat, am întârziat. Haide.
O să înţeleagă, nu-i aşa?
Bine. Unde este? Unde este?
Unde este?
Da, dragă!
Nu, nu fundiţele mele.
Nu mai sunt fundiţele tale.
Da, unde se plânge este fratele meu.
Poftim.
Super.
Lipici. Lipici. Lipici.
Hei, albastrule.
Unde crezi că mergi? Te-ai rătăcit?
Puteţi să mă lăsaţi să trec, vă rog?
Nu!
Aşadar, ce, ai chiulit de la cursurile de culori, puştiule?
Serios, tipule?
Cireşe.
Pleacă.
Albastru este în partea cealaltă.
Lăsaţi-l să treacă.
Bine, este în regulă.
Vezi? Sunt în regulă.
Sunt în regulă.
Am fost disperat.
M-am târât. Am făcut nişte lucruri cu lipiciul
de care nu sunt mândru, dar am reuşit.
Am reuşit să ajung în biroul lui Armstrong,
şi apoi unde este Tim?
- Ştiu, eu... - Unde este Tim?
- Am încercat să... - Unde este Tim?!
Am fost în cutie, bine?
- Cutie? - Cutie?
Lipici.
Da, exact.
Cutie.
Arătaţi puţin respect.
Vezi tu, Tim, din cauza asta lucrez singur.
O să îndeplinesc misiunea.
Poţi să pleci cu poneiul acasă.
Singurul lucru pe care o să-l îndeplineşti
este ca o să rămâi singur.
- Bine. - Bine!
Bine!
Îmi plac poneii.
Mulţumesc că îmi mărturiseşti.
Strici totul, Templeton!
Da, Templeton.
Încerc.
Întotdeauna întârzii.
Îmi pare rău, Nathan. Mă străduiesc.
Te străduieşti să mă împiedici să ajung la Juilliard.
- Da Templeton. - Este unu, doi, trei...
- Şi unu, doi, trei. - Unu, doi, trei.
Şi unu, doi, trei...
- Şi unu, doi, trei... - Şi unu, doi, trei.
- Şi unu, doi... - Haide!
Glumeşti?
Nu pot acum, bine?
Nu pot. Pur şi simplu nu pot.
- O să cânt mâine. - Serios?
Bine, bine, bine.
Ne vedem mâine la spectacol.
Ia de aici!
Spectacol de sărbători Solo: Tabitha Templeton
Nathan, Nathan, lasă-mă pe mine să fac asta.
Lasă-mă pe mine, Nathan.
Vreau să cânt eu cântecul.
Nu.
Vreau să o văd eşuând.
Un adevărat geniu.
Abia aştept.
Mai vedem noi în legătură cu asta.
La revedere, copii.
La revedere.
Adio.
Adio, copii.
Haide...
Dumnezeule.
Opriţi-vă din ce faceţi.
Văd un pui de ponei.
Îmi plac poneii.
Acolo!
Da!
Este foarte drăguţ!
www.subtitrari-noi.ro
Atât? Fără "Bună"?
- Nici măcar "Bună, mamă"? - Ce?
Bună, Tabitha!
Bună.
Ce? Nu mi-ai spus că ai
o soră mai mare care conduce maşina.
Ea este mama mea.
Tabitha, nu-l întrerupe.
- Da, eu sunt noul prieten al Tabithei... - Hei, opreşte-te.
Serios?
Adică, abia ne-am cunoscut.
Ei bine, care este numele tău, noule prieten?
Opreşte-te. Mă faci de râs.
Marcos. Marcos Lightspeed.
Tina!
Ce te-a apucat?
O fetiţă drăguţă.
Ei bine, mai bine aş pleca dacă o să merg pe jos
acei cinci kilometri până acasă...
prin zăpadă...
fără haină.
Cinci kilometri?
5-10, undeva pe acolo.
Da, ei bine, cina la microunde nu o să se facă singură.
Cina la televizor?
Da, sunt un puşti care locuiesc singur, aşa că mănânc orice vreau.
Desenele animate sunt bona mea.
- Nu. - Da...
Străin în noapte
Schimbând priviri rapide
Iubiţi...
Ce este asta?
Un fel de farsă?
Copiii pot să fie foarte răi.
Alo.
Asta este exact precum camera de recreere a lui Bill Gates...
doar că puţin mai mică.
Ce este asta?
Cercetare şi dezvoltare?
Testarea produselor?
Ceva îmi spune că asta nu este creşă.
Ce bine mi-ar prinde camera spion chiar acum.
Oricum...
Eşti un scump în micuţul tău costum de karate.
Asta este un fel de trupă ninja?
Dumnezeule, Dumnezeule, Dumnezeule!
Mă predau.
Cobra Kai! Cobra Kai!
La revedere, dragă!
- Hei, aici erai. - Salut!
Mulţumesc.
Văd că i-ai supărat pe bebeluşii mei ninja.
Dumnezeule.
Ce fortăreaţă subterană nebunească nu are ninja?
- Am dreptate? - Impresionant?
Foarte impresionant.
Ce părere ai? Ce părere ai?
Ştiu că educaţia este foarte scumpă,
dar cum îţi permiţi toate astea?
Asta este o întrebare bună.
- I-am învăţat pe bebeluşi să scrie coduri. - Nu.
Ba da. Şi ştii ce se spune despre când ai
o armată infinită de maimuţe care scriu la tastatură?
În cele din urmă vor scrie Shakespeare?
Foarte bine. Dumnezeule, eşti inteligent.
Sau cele mai populare aplicaţii care pot fi cumpărate.
Aplicaţii. Scriu aplicaţii.
Cat Chat.
Palm Doodle.
Find My Nose.
Stock Crush.
Tu ai făcut Stock Crush?
Ador Stock Crush.
Toate sunt făcute de noi. Dar următoarea mea aplicaţie...
o să schimbe lumea.
Pentru totdeauna.
Atunci de ce te mai deranjezi cu o şcoală?
Ai putea să ieşi public şi să câştigi milioane.
- Miliarde. - Miliarde.
Da, dar unele lucruri sunt mai importante decât banii.
Te rog să nu spui "dragostea".
Puterea.
Aşa mai merge.
Asta este uimitor.
Mai întâi mă duceţi cu maşina, iar acum o cină adevărată.
Ce palat.
- Adică, aveţi electricitate? - Ei bine, da.
Omule, voi sunteţi mai mult decât generoşi.
Eşti binevenit oricând.
Tabitha, vrei să pui masa?
Bine, mamă.
Serios? Arunci aia acolo?
Tati.
- Mă numesc Marcos. - Ce cauţi aici?
- Unde este unchiul Ted? - Ce?
M-a gonit din misiune.
Nu poate să facă asta.
Doar eu pot să fac asta.
Ai revenit în misiune.
Nu este nevoie. Am propria mea misiune acum.
Ce? Ce ar putea să fie mai important decât misiunea mea?
Trebuie să plec. Lightspeed a încheiat.
Asta este grozav.
Ei bine, sper că îţi este foame.
A trecut mult timp de când am folosit tacâmuri de argint.
Aşadar, cum ţi-a plăcut prima zi?
A fost intensă.
Da. O să te obişnuieşti cu asta.
- Chiar şi cu puştiul ăla Nathan? - Nathan.
- E un dezastru. - Da.
- E plictisitor. - Plictisitor?
Da, ştii, ca un tocilar.
Pămpălău. Studios. Un adevărat cap pătrat.
Plictisitor. Tocilar la maximum.
Aşa mi se spunea.
- Eşti ciudat. - Da?
Da, dar într-un mod bun.
Aşadar, de ce te stresează atât de mult spectacolul ăsta?
Trebuie să cânt.
- Şi ce dacă? - Nu ştiu.
Întreaga mea familie o să fie acolo,
inclusiv tatăl meu.
Aşa este.
Îţi este ruşine cu el?
Nu. Nu, nu este asta.
Doar că el este foarte bun la genul ăsta de lucruri...
Este creativ şi-şi foloseşte imaginaţia...
Dar pentru mine este dificil.
Vreau doar să fie mândru de mine.
Ştii?
Serios?
Ei bine, da.
Pentru cine sunt farfuriile astea în plus?
Mama şi tata.
Hei, hei! Cheia încă funcţionează!
Ar trebui să schimbaţi încuietoarea.
- Aţi ajuns. - Uite cine este aici!
Mama şi tata.
Bunica! Bunicul!
Uite-o.
- Vino aici, pisicuţa mea vărgată. - Ura! Sunteţi aici!
- Uite ce mare eşti. - Eşti aproape adolescentă.
Poţi să votezi?
Mai am zece ani şi jumătate, bunico.
Tati, or să te recunoască.
Nu, nu. Este în regulă.
Am ochelari. Vezi?
- Selfie! - Cum faci asta?
Aduceţi bebeluşul.
- Ascunde-te! - Unde ascundeţi bebeluşul ăla?
Nu. Fii calm. Fii calm.
- Uite-o. - Bună.
Hei, cine este tipul cel nou?
- El este Marcos. - Te-am prins.
Atenţie, bebeluşi. Bine aţi venit.
Bine aţi venit.
Şi... namaste.
Bebeluşi.
Hei, hei.
Ajunge cu timpul de ecran.
Ascultaţi.
Mă credeţi sau nu, am fost exact ca voi.
Da. Am avut chiar şi părinţi.
Părinţii mei erau psihologi pentru copii
care m-au pus să iau parte la un experiment.
Serios?
M-au expus la 10.000 de ore
de Mozart, lecţii de limbi străine şi radio public.
Urăsc radioul public.
În acel moment am realizat că eram mai inteligent decât părinţii mei.
Şi cu primii mei paşi, am fugit de acasă.
De ce?
Mă obligau să fac ce spuneau ei.
Mi se spunea tot timpul ce să fac.
Dar un singur cuvânt mi-a schimbat viaţa.
"Nu". Rostiţi-l.
- Nu! - Nu!
- Dormiţi. - Nu!
- Puneţi-vă haina. - Nu!
- Mâncaţi-vă legumele. - Nu!
O să îi lăsaţi pe adulţi să vă spună ce să faceţi?
- Nu, nu! Nu, nu, nu! - Nu, nu! Nu, nu, nu!
- Tu? - Dumnezeule, nu.
Aşa este.
Oricum, de ce trebuie să conducă părinţii lucrurile?
Au avut şansa lor, şi ce am primit noi?
Poluare, politică, războaie.
Nu aşa. Ci "Huo".
- Huo! - Huo!
Singurul lucru care ne ţine pe loc sunt ei,
dar ajunge cu asta.
Momentul la care am lucrat din greu este aproape aici.
Ziua-B.
- Ziua-B? - Ziua-B.
- Este ziua mea. - Este ziua mea.
Nu, nu, nu este... nu este ziua voastră.
Este începutul revoluţiei bebeluşilor.
Ura, ura!
Şi o să fie tort. Tort pentru toată lumea.
- Tort! Tort! Tort! Tort! - Tort! Tort! Tort! Tort!
Fără reguli.
Fără părinţi.
La revedere, mamă şi tată!
Asta este rău.
Bine, întrunirea s-a terminat.
Or să vină părinţii voştri să vă ia.
Asta este munca mea de-o viaţă.
Da, 17 luni lungi.
Pentru... fără părinţi.
Noroc pentru revoluţie.
Nu. Nu. Nu.
- Nu. Asta o păstrăm. - Tina...
Este foarte drăguţă. Cum se numeşte aplicaţia?
Se numeşte QT Snap.
- Arată-mi cum să o descarc. - Toată lumea o are.
Aşadar, Marcos... Lightspeed?
Aşa ai spus?
Sună ca un nume de personaj de desene animate.
Cu adevărat.
Ei bine, părinţii mei sunt puţin ciudaţi, aşa că...
Parcă te cunosc de undeva.
Nu cred.
- Şi asta este de păstrat. - Hei. Hei.
- Nu ţi se pare că îţi este cunoscut? - Nu cred.
Da, seamănă cu Tim.
Da. Semeni cu Tim.
Doar că Tim nu purta ochelari.
Aşa este.
Ce ziceţi de asta?
Hei, oricum, unde este Tim?
Tim şi cu Ted sunt într-o excursie.
- Împreună? - Vor să se apropie.
- Ei bine, era şi timpul. - Da.
Sper doar ca Tim să se întoarcă la timp pentru spectacol.
De ce... de ce nu ar fi acolo?
- Timpul Tim. - Timpul Tim.
Ce este cu Timpul Tim?
- Spune tu. - Bine.
Ei bine, Marcos, Timpul Tim este ca o gaură neagră
unde lucrurile precum realitatea şi să nu întârzii, dispar.
Tatăl Tabithei are o imaginaţie foarte activă.
Ceea ce este un lucru bun.
Da, asta este... Aş spune că este un lucru bun.
Îţi aminteşti când a spus că şeful nostru încearcă să ne răpească?
A spus asta?
Sau că fratele lui bebeluş poate să meargă şi să vorbească
dar doar când nu suntem atenţi.
Întoarceţi-vă.
Aşa este tata.
Ştiţi, Ted era el însuşi dificil.
- Putea să fie foarte... - Crispat.
Da. Încordat.
Îţi aminteşti când ne-a dat în judecată?
Adolescenţii...
Totuşi, îl admira pe fratele lui mai mare.
- Da? - Da.
Nu voia să-l lase singur.
Tot ce făcea Tim, voia să facă şi Teddy.
- Serios? - Da.
Îi spuneam Însoţitorul Teddy.
- Ei bine, nu când era prezent. - Nu, nu.
Nu când era prezent. Era foarte certăreţ.
Dar ştii ceva? Pe tatăl tău nu îl deranja.
Era foarte mândru de fratele lui mai mic.
- Da. - Îi plăcea să se laude cu el.
Făceau totul împreună.
Erau cei mai buni prieteni.
Exact ca noi două.
Nu-i aşa, Tina?
Cele mai bune prietene pentru totdeauna.
Monstrul care gâdilă!
Asta este foarte drăguţ.
Şi aici este dulapul meu.
- Un dulap super. - Şi ăsta este patul meu.
Iar ăsta este peştele meu.
- Hei, vrei să vezi ceva cu adevărat grozav? - Sigur.
Am făcut acest vocalizator pentru Dr. Hawking.
Hei, vechiul meu...
- Ce ai făcut?! - Uită-te la asta.
Salută, Dr. Hawking.
Sal...
Are trac.
Da.
El este Lamb Lamb.
Hei, Lamb Lamb.
Ăla de acolo de pe raft este modelul galaxiei făcut de mine.
Premiul "Cercetătorul Săptămânii".
Colecţia mea de geode.
Şi telescopul meu.
Super.
- Hei, o chitară grozavă. - Da.
Este a tatălui meu.
Un tată super.
Eşti în regulă?
Da, în mintea mea sunt mult mai înalt.
Hei, dacă vrei, pot să te ajut cu cântecul tău.
Nu, nu poţi.
- Or să-ţi sângereze urechile. - Te rog.
O să fie distractiv.
Ce zici de cântecul ăsta? Este o melodie clasică.
Trebuie să facem asta?
Haide. Să încercăm.
Bine.
Totuşi, nu o să fie bine.
Nu te judec.
Doar ne distrăm.
Nu este niciun loc ca acasă
Pe perioada sărbătorilor
Opreşte-te, te rog.
- Nu, opreşte-te...! - Pentru că indiferent...
Cât de departe eşti...
Bună... încercare.
Devin agitată.
Este în regulă.
Ascultă, tot ce trebuie să faci
este să-ţi imaginezi că eşti înăuntrul melodiei.
Totul din versuri ţi se întâmplă cu adevărat.
Şi că poţi să vezi notele.
Ei bine, dacă vrei să cânţi, cântă
Şi dacă vrei să fii liber, fii liber
Pentru că poţi să fii un milion de lucruri
- Ştii că sunt. - Marcos, aşteaptă.
Haide.
Şi dacă vrei să cânţi cu note înalte, fă-o
- Este puţin prea sus. - Şi dacă vrei
Să cânţi cu note joase, fă asta
Te ţin eu.
Pentru că poţi face într-un milion de feluri
Ştii că da
Dumnezeule, asta este mult.
Este uşor
Trebuie doar să încerci
Poţi să cânţi orice vrei
Da, este distractiv!
Şansa este a ta
Şi dacă o faci în felul tău
Poţi să o faci astăzi
Marcos, aşteaptă. Unde eşti?
Haide. Poţi să faci asta.
Nu pot. Nu pot.
Încearcă acum.
Hei.
Este uşor
Trebuie doar să încerci
În regulă. Este rândul meu.
Să începem. Cântă tu.
Ei bine, dacă vrei să cânţi, cântă
- Cântă - Da, cântă.
Şi dacă vrei să fii liber, fii liber
Fii liber
Pentru că poţi să fii un milion de lucruri
Ştiu că sunt, ştiu că sunt
- Ştiu că sunt - Ştii că sunt
- Ştiu că sunt... - Ştii că sunt...
Ştiu că sunt.
A fost grozav.
Nu, tu ai fost grozavă.
Mulţumesc, Marcos.
Ce?
- Pe asta o păstrăm. - Pot să ne vadă.
Pot să ne vadă.
Haideţi...
Opreşte-te. Nu, fă-o. Fă-o.
Nu...
Părinţii, nu-i aşa?
- La revedere, familie Templeton! - La revedere.
- La revedere, Marcos. - Lightspeed.
Un copil ciudat.
Da, nu-mi place de el.
Uită-te în ochii mei
Ia-mă de mână
Legătura asta e mai strânsă decât noi...
Arată-le tu, Tabitha.
Am plănuit vreodată
Dă-mi curaj
Ca să pot să aterizez
Răspunde, răspunde, răspunde, răspunde,
răspunde, răspunde, răspunde,
răspunde, răspunde, răspunde.
Nu înţeleg că este vorba despre soarta lumii?
Sunt pusă în aşteptare de foarte mult timp!
Toţi operatorii dorm în prezent.
Sunt de atât de mult timp în aşteptare încât mi-a crescut un dinte.
Pe vremea mea, scriam memo-uri.
Asta este drăguţ şi vechi.
Compătimesc viitorul.
Vrei să vorbeşti despre sentimentele tale acum, cât timp sunt în aşteptare?
Pot să-ţi ofer 20 de minute.
Nu.
Să trecem la subiect.
De ce îţi este frică?
De rechini, să fiu împuşcat în cap cu o săgeată,
şi de... Fisc.
- Asta este tot. - Poftim.
A fost foarte dificil. Cu paşi mici.
Dar de să fii singur?
Nu sunt singur.
Sunt doar... eu.
Este o diferenţă.
Cred că este timpul să-ţi citeşti dosarul.
Dă-mi-l odată.
Asta este tot?
Este foarte subţire.
Dragă bebeluş Boss,
îţi promit asta:
În fiecare dimineaţă când o să te trezeşti, o să fiu acolo.
În fiecare seară la cină, o să fiu acolo.
La fiecare petrecere aniversară, în fiecare dimineaţă de Crăciun,
o să fiu acolo.
An după an, după an.
Şi noi doi vom fi fraţi întotdeauna.
Întotdeauna.
Mă face să vreau să fac o faţă tristă.
Eram doar copii.
Nu cunoşteam nimic despre lumea reală.
Şi, în cele din urmă, trebuie să te maturizezi.
Doar pentru că te maturizezi nu înseamnă
că trebuie să te îndepărtezi.
Nu ştiu. Poate că este deja prea târziu.
Hei.
Îmi pare rău că am întârziat.
Tati!
Tati, tati.
Ce se petrece?
Unchiului Ted îi era dor de tine.
Nu-i aşa că e drăguţ?
Aşadar, hei, ce mai faci?
Am...
Nu ştiu, am lucrat la asta.
Uite, îmi pare rău pentru ce am spus în pauză.
Ce se întâmplă la locul de joacă rămâne la locul de joacă.
Îmi făceam griji pentru Tabitha, ştii?
Este fiica ta. Înţeleg.
În tot acest timp, m-am gândit
la ceea ce voiam eu, nu la ceea ce avea ea nevoie.
Cred că în cele din urmă mi-am dat seama ce este cu treaba asta de a fi părinte.
Ai o steluţă de aur, tati.
- Continuă aşa, tată. - Da, ei bine, în legătură cu asta...
Armstrong vrea cumva să scape de părinţi.
- Scuze, ce? - Plănuieşte o revoluţie a bebeluşilor.
Haide...
Tocmai când am devenit bun la chestia asta de a fi părinte.
Trebuie să-l oprim.
- Nu noi. - Tu?
Niciunul dintre noi.
BabyCorp preia de aici.
Aşadar, ce, or să trimite trupele speciale ale bebeluşilor, sau ceva de genul ăsta?
- Aşa se pare. - Aşadar, tu o să...
O să te întorci înapoi la biroul tău.
Da. Ei bine, o să ţinem legătura, Tim.
Alo? BabyCorp?
Slavă Domnului, BabyCorp. Ei bine, BabyCo...
Ce... ce? Ce spui?
Cum adică nu sunt suficiente probe, BabyCorp? Eu...
Aşadar, nu o să faceţi nimic?
Dar, BabyCorp, eu...
Ei bine, atunci o să ne ocupăm noi de asta.
Ştii ceva, BabyCorp?
Demisionez!
Ce gaşcă de mirositori de scutece.
Se pare că trebuie să-l oprim singuri pe Armstrong.
Lucrăm pe cont propriu. Îmi place asta.
- Aşadar, revenim în misiune? - Da.
Dacă voi doi vă mai puteţi suporta încă puţin.
Cred că pot să trăiesc cu asta. Tim?
Cred că se poate face.
Ura!
Forţaţi din nou să fim împreună.
Este 8:45 P.M.
Bine. Timpul trece.
Trebuie să-l oprim pe Armstrong înainte să se termine efectul substanţei.
Împreună ca o echipă, o să atacăm la spectacol.
Continuă, Tina.
Acum, acest document strict secret...
Scumpo, este programul.
Acest program strict secret arată
că Armstrong o să ţină o cuvântare publicului,
ceea ce va face chiar aici, la sfârşit.
Avem nevoie de cineva în culise. Tim, tu o să faci asta.
Cum o să pot să fiu în culise dacă nu particip la spectacol?
Oamenii mei or să se ocupe de asta.
Mulţumesc.
- Nu! - Grozav.
Şi... du-te.
Lipici.
Aşa, aşa. Totul este în regulă.
Super.
Eu o să fiu ochii şi urechile voastre în public.
Nu pot să o las pe mami să mă vadă vorbind,
altfel o să înceapă să ţipe şi să mă îmbrăţişeze,
dar chestiile astea mici or să vă permită
să îmi înţelegeţi vorbele de bebeluş.
Se numeşte dispozitiv GAGAe.
- Asta este drăguţ. - Fiţi atenţi.
Mă auzi, tati?
Şi asta este drăguţ.
Între timp, cu noul meu status de violet,
pot să rămân aproape de Armstrong.
Asta... asta este o sprânceană.
- Îmi pare rău. - Nu, asta este...
Când o să fie momentul potrivit,
o să implantez un dispozitiv.
- Am reuşit. - Ce ai reuşit?
Adică, tu ai reuşit.
Du-te şi uimeşte-i, tigrule.
Mulţumesc, părinţi.
Vă mulţumesc. Este...
Asta este entuziasmul pe care îmi place să-l văd.
Asta o să-mi permită să-i controlez costumul.
Pot să-l fac să facă orice vreau.
Pot să-l fac să danseze.
Pot să-l fac să ţopăie.
- Hei, nu, nu, nu, nu. - Inclusiv să se dea de gol
în faţa publicului.
Toţi părinţii or să-şi scoată telefoanele.
Nu vă uitaţi la mine. Nu vă uitaţi la mine!
Fotografiile or să se răspândească ca o iritaţie de scutec.
Şi ajungem la petrecerea noastră cu pizza.
Întrebări?
După ce Tabitha îşi cântă cântecul, nu-i aşa?
După ce cântă Tabitha.
Acum o să stan liniştiţi, relaxaţi şi o să ne bucurăm de spectacol.
Bine aţi venit, părinţi, la spectacolul nostru de sărbători.
Amintiţi-vă, bliţurile în sala de spectacol
sunt absolut permise.
Faceţi o fotografie. Arătaţi-le copiilor voştri că-i iubiţi.
Ura!
Haide, Tim.
Ai promis că o să fii aici.
Îmi pare rău. Locul ăsta este ocupat.
- Da. Îmi pare rău. - Nu...
Îmi pare foarte rău. Eu... Îmi pare rău.
Îmi pare rău! Îmi pare foarte rău.
Unchiule Teddy, eşti în poziţie?
Bebeluşul este în pătuţ.
Tăticule, mă auzi?
Fulgul a aterizat.
La locurile voastre! Toată lumea la locurile voastre!
- Începem. Începem. - Dumnezeule.
- Începe. Începe. - În sfârşit.
Începe. Începe.
Ura!
- Eşti un tip căruia îi plac spectacolele? - Nu, nu, nu.
Nu vorbesc despre spectacol. Vorbesc despre Ziua-B.
Ziua-B?
Da. Este deja în telefoanele părinţilor.
I-am învăţat pe bebeluşi să scrie coduri.
Aplicaţii. Scriu aplicaţii.
Dar următoarea mea aplicaţie...
o să schimbe lumea pentru totdeauna.
QT Snap este aplicaţia care o să schimbe lumea pentru totdeauna?
Pentru totdeauna începe astăzi.
Super.
Este iarnă
E cea mai frumoasă parte a anului
Dar datorită faptului Că se topeşte calota glaciară
Încălzirea globală este aici
Se simte precum vara
Zăpada a dispărut
Este doar vina părinţilor noştri
- Aşa că suntem cu toţii osândiţi - Cu toţii
Osândiţi
Asta este puţin pesimist.
Copiii tocmai au spus că suntem osândiţi?
La ce naiba ne uităm?
Creierii lor se transformă în terci.
Luni de zile în cercetare hipnotică incluse
în cea mai uşor de folosit aplicaţie foto făcută vreodată.
Acum, tot ce trebuie să facem este să stăm liniştiţi, relaxaţi
şi să urmărim spectacolul.
- Hei! - Sigur.
O să mă întorc imediat. Noi...
- Hei! - Am rămas fără Dundle Floofers.
Festivalul Diwali!
Festivalul Las Posadas!
Agnostic!
Şi Sărbătoarea Hanukkah!
Fiul tău este foarte talentat.
- Şi al tău la fel. - Mincinoaselor.
Tina, recepţie. Ziua-B are loc acum.
Totul este în telefoane.
Armstrong foloseşte o aplicaţie ca să spele creierele părinţilor.
Trebuie să oprim spectacolul.
Bine, bine. Este o...
este un întrerupător vechi în culise.
Tati, trebuie să oprim curentul electric.
Tati, recepţie. Tati, tati, tati, tati,
tati, tati, tati, tati.
Nu răspunde.
Desigur că nu.
- O să fac eu asta. - Opreşte-te!
Au voie doar copiii care participă la spectacol.
Haide, scena naşterii Domnului!
Arată mai sfântă!
Hei, Tabitha.
Să nu-ţi faci griji, bine?
O să te descurci grozav.
Mulţumesc, Marcos. Şi mulţumesc pentru tot ajutorul dat.
Oricând.
Simt că tu mă înţelegi cu adevărat.
Sunt foarte încântată.
Abia aştept să văd privirea de pe faţa tatălui mau când o să cânt.
Hei! Urmezi tu, Templeton!
Urează-mi succes.
Şi să-ţi rupi un picior ~noroc~.
Sau două, dacă tot vorbim de asta.
Suntem în asta împreună
Trăim în armonie...
Tim!
Asta este bebeluşul Iisus?
Trebuie să oprim spectacolul
- Da! - Ce? Nu. De ce?
Armstrong îi transformă pe părinţi în zombi
ca ei să facă ce vrea el.
Ce? Ce faci? Nu!
Urmează Tabitha.
Rişti viitorul lumii...
- Ca să-ţi vezi fiica cântând? - Da!
- Trebuie să o sprijin. - Uite cine îşi face griji pentru
să apară pentru cineva, brusc.
Ce ar trebui să însemne asta?
Nici măcar nu ai venit la absolvirea mea.
La care dintre ele?
Şcoala afacerilor, dreptul. La niciuna dintre ele.
Tu nici măcar nu ai venit la nunta mea.
- Care dintre ele? - Am avut doar una!
Am avut o înţelegere, Tim.
Mi-ai promis că o să fii întotdeauna lângă mine.
De unde ai...
Încălcarea contractului!
Ce mai faceţi, băieţi?
Nimic nu o să îmi strice Ziua-B.
Nici măcar voi.
- Am fost prins. - Da, a fost evident
încă de la bun început
că voi doi lucraţi împreună.
Ce ne-a dat de gol?
Ei bine, aş spune că cearta,
disputele meschine,
invidia.
Ştiţi, voi sunteţi fraţi în absolut toate felurile.
La cutie cu ei.
Ce? Nu. Nu cutia. Nu acum.
Te rog.
Doar... este păcat că nu o să puteţi
să aveţi ocazia să vă reporniţi relaţia şi...
- Nu! - Şi să restabiliţi apropierea
pe care aţi avut-o odată.
- Îmi pare rău pentru asta. - Nu.
- Nu, nu, nu, nu. Nu! - Adio, Marcos.
Uitaţi-o, uitaţi-o. Ea este.
Urmează micul nostru îngeraş.
Tabby este în brad.
Ai avut o singură treabă de făcut.
O singură treabă.
- Nu. - Fântâna.
Inundă camera.
Asta nu este o pedeapsă temporară.
Este sfârşitul jocului.
Unu, doi, trei, şi unu, doi, trei.
Uită-te în ochii mei
Ia-mă de mână
Legătura asta este mai strânsă Decât am plănuit noi
Dă-mi curaj
Ca să pot ateriza
Ştim că despărţiţi vom eşua
Aşa că rămânem împreună
Râzi şi plângi cu mine
Zboară sus cu mine
Să vedem apusul şi răsăritul
Lumea arată foarte bine prin ochii noştri
Precum Luna şi stelele noaptea
Ai dreptate. Am stricat totul.
Am eşuat misiunea.
Şi sunt un tată groaznic.
Hei, ai cam eşuat misiunea.
Dar eşti un tată grozav.
Nu, nu sunt.
Eu n-aş putea să fac niciodată ce faci tu.
Adică, munceşti tot timpul,
nu poţi nici măcar să demisionezi dacă ai vrea,
şi nici măcar nu eşti plătit.
Sincer, nu văd cum este asta legal.
Întotdeauna te-am invidiat.
Am vrut să am şi eu succes, ştii?
Sigur, Tim.
Eu câştig mulţi bani...
dar tu ai câştigat o familie.
Adevărul este...
că mă simt singur în vârf.
Întinde mâna cu mine
Priveşte cerul
Întotdeauna o să fiu aici Pentru tot restul vieţii tale
Navighează în acel ocean
Găseşte acel nisip
Ştim că despărţiţi vom eşua
Aşa că rămânem împreună
Ştii, îmi pare rău că nu ne mai întâlnim.
Cineva foarte înţelept mi-a spus cândva
că doar pentru că te maturizezi
nu înseamnă că trebuie să te îndepărtezi.
- Tina ţi-a spus? - Da...
Este o nebunie de cât este de inteligentă.
Parcă priveşte direct în sufletul tău.
Îmi pare rău că nu am venit la ceremoniile tale de absolvire.
Mie îmi pare rău că nu am venit la singura ta nuntă.
- Îmi pare rău că nu am fost lângă tine. - Îmi pare rău că nu am fost lângă tine.
Unul lângă altul
Mână în mână
Vorbim o limbă pe care nimeni altcineva Nu o poate înţelege
Ascultă acele încurajări
Pentru formaţie
Ştim că despărţiţi o să eşuăm
Aşa că rămânem împreună
Tabitha...
Bunicilor?
Bunica? Mamă?
Nu!
Dumnezeule, Tabitha.
Ai fost grozavă.
Ei bine, asta este groaznic de necivilizat din partea voastră a tuturor.
Haideţi, toată lumea.
Ce ziceţi de aplauze în picioare?
Foarte bine.
Sunt zombi!
Am reuşit!
Revoluţia bebeluşilor a început.
Nu mai este nevoie de costume.
Cine vrea tort?
Dumnezeule.
Toată lumea, să aveţi o Zi-B fericită.
Tati, unchiule Ted.
Recepţie. Unde sunteţi?
Poftim, surioară.
Am folosit-o deja, aşa că ştiu că este sigură.
Mulţumesc.
Stai. Vorbeşti?
Ştiu. Este ciudat, nu-i aşa?
Dumnezeule, vorbeşti!
Este o urgenţă.
Sunt într-o misiune super secretă din partea BabyCorp.
Vrei să spui că poveştile lui tati sunt adevărate?
Asta spune costumul.
Cum arăt?
Nici vorbă!
Nu pot să-i găsesc pe tati şi pe unchiul Ted,
aşa că am nevoie de ajutorul tău, sorâ mai mare.
Stai, stai. Tata este aici?
Au fost aici tot timpul.
- Unde? - Nu am mult timp să explic,
dar Dr. Armstrong este un bebeluş.
Un bebeluş foarte rău.
În curând, lumea o să fie locul nostru de joacă.
Acum îi putem face pe părinţi să facă tot vrem noi.
Super! Da!
Fără reguli.
La revedere, mamâ şi tatâ.
Da.
- Mamă? - Tată?
Bunicule?
Glumeşti?
Trebuie să oprim asta înainte să se întindă în întreaga lume.
- Da. - Ce o să facem?
Bine, trebuie să găsim chestia aia
care controlează telefoanele părinţilor.
- Serverul. - Da. Da.
Este vreo chestie din asta mare la şcoală?
Să vedem.
Ei bine, serverele se înfierbântă, aşa că este nevoie de conducte de aerisire.
Acum gândeşti!
Care se intersectează la Stejar!
- Nota zece! - Haide.
Pe aici.
Şansa bate la uşă.
Mai întâi, trebuie să facem o oprire rapidă.
Timpul vostru s-a terminat.
Se pare că asta a fost, Tim.
Ei bine, hei, cel puţin avem
aceste ultime momente preţioase împreună.
Precious. Precious!
Aşa este. Precious. Precious!
Bravo, fetiţo.
Mulţumesc.
Tina?
Tina, Tina, recepţie. Sunt tati.
Tati! Ascultă, trebuie să oprim serverul.
Este în stejar.
Asta este foarte ciudat.
Stau în faţă.
Repede, către stejar!
Ţine-te bine, amice.
Nu!
Lipici!
Praf magic!
- Da, dragă. - Da.
Ce...?
Unde sunt?
Îmi place pijamaua ta.
Unde te duci?
- Lipici. - Sunt mândru să fiu un galben.
Îmi place poneiul vostru.
Mulţumesc.
Ce?
Nu, nu, nu.
Acum să strivim nuca aia mare.
Nu. Asta este pe cale să se răspândească în întreaga lume.
Cum o să ajungem acolo sus?
- Serios? - Ei bine, sunteţi curajoşi.
Recunosc asta.
Tupeu chiar. Admirabil.
Şi totuşi enervant.
Foarte enervant. Da.
O să trebuiască să... ştiţi, să vă opresc.
Dă-mi cu lipici, dă-mi cu lipici, dă-mi cu lipici.
Precious, loveşte-l.
Sunteţi prea mici şi aţi venit prea târziu.
Câine rău.
- Animalele nu au voie în şcoală. - Precious!
Iar tu, protejatul meu îndesat...
Mergi, mergi, mergi! Mişcă! Mişcă!
Ţi-am oferit lumea.
Am fi putut să fim parteneri.
Am ceva mai bun decât un partener.
- Am un frate. - Da!
- Dă-mi drumul. - Nu, tu să-mi dai drumul.
Bună observaţie.
Ce? Ce se petrece?
Hei, âsta este costumul meu pentru timpul liber.
Arată mai bine pe ea.
Mâinile sus, scutecele jos.
Lucrurile or să devină ciudate.
Da, ele sunt fetele mele!
- Asta chiar este tata? - Da.
Am spus o grămadă de lucruri acelui copil.
Ei bine, o adevărată reuniune de familie.
Cu cât mai mulţi, cu atât mai bine.
- Eu spun să vă chemăm părinţii. - Nu...
Bine.
Mami şi tati, să-i îmbrăţişăm... până mor.
Nu-ţi face griji pentru noi. Duceţi-vă la server.
Du-te, Tina, du-te!
- Hei! - Poţi să faci asta, Tina.
Coborâţi de acolo.
Ia-i acadelele!
Să nu atingi niciodată poneiul altui bărbat.
Aici. Rămâneţi aici. Rămâneţi aici.
Tim, ce o să facem acum?!
Nu te mişca. Poate nu or să ne vadă.
Ne văd, Tim. Ne văd.
Te-ai mişcat? Eu nu m-am mişcat.
Serios, Tim?
Hei, suntem puţin prea sus acum.
Nu te uita în jos. Uită-te drept în faţă, bine?
Este încuiată.
Pot să-ţi dau o mână de ajutor?
Desigur, am spus asta ironic,
pentru că mâna este chiar cheia.
Nu, nu. Nu, nu, nu.
- Hei, hei. Nu, nu, nu, nu. - Mulţumesc, surioară.
Stai departe de serverul meu.
- Opreşte-l, Tabitha. - Ce faci?
Ce faci? Nu, nu, nu! Nu!
Nu face asta.
Nu!
- Îmbrăţişări. - Îmbrăţişează-l pe bunicul.
Este noaptea bătrânilor vii.
- Tată, opreşte-te! - Îmbrăţişări.
Înapoi. Înapoi, monştri mici.
Tu să te dai înapoi, pantaloni plini cu dulciuri.
Ţi-am luat nasul.
Chiar în coşul cu pâine!
- L-am distrus. - Rahat.
Tina, cred că am reuşit. Da!
Nu apăsa butonul ăla. Nu apăsa butonul ăla.
- Şi... enter. - Nu, nu! Opreşte-te!
Încetează.
- Uite ce m-ai pus să fac. - Alarma de incendiu.
- La naiba. - Tată!
Unchiule Ted! Trageţi maneta cu alarma de incendiu!
- Fetele au nevoie de ajutor. - Fără pupici!
Fetele au nevoie de noi.
A expirat timpul, piticilor.
Măreţi gargui în galop!
Ce? Ce?
Tim! Du-te la alarmă de incendiu!
Eu o să-i ţin pe loc.
Fă să plouă, dragă.
Mă duc acum.
Care este problema?
Nu puteţi să depăşiţi faza ciudată?
Du-te, Marcos... Tată. Du-te!
M-am întors!
- Să începem. - Haide.
Ce zici de încă o rundă, durule? Haide!
Opreşte-te.
Încă am ăştia.
Pune-mi sora jos.
Ziua-B va avea loc, indiferent dacă vă place sau nu.
Nu veţi trece!
Nu veţi trece.
Nu! Nu mai treceţi.
Da, tatâ!
Bravo!
Asta e tot?
Exact. De ce? Ce? Şcoala este scumpă.
A trebuit să reduc costurile de undeva.
Nu. Nu funcţionează.
Ai tras maneta corect?
Cum altfel poţi să o tragi?
O să vedeţi că am dreptate.
O să arăt tuturor.
Epoca părinţilor s-a terminat.
Ura, ura, ura.
Ce ziceţi să mă priviţi cum toastez?
Pentru revoluţia bebeluşilor şi pentru mine.
Este timpul pentru vulcanul din bomboane...
- Este bun. - Al osândei!
Ce faceţi? Ce faceţi?
Nu, nu, nu! Nu!
Nu, nu, nu, nu, nu.
Nu, nu, nu.
Nu face asta!
Nu!
Tabitha!
Nu! Să mă ajute cineva, vă rog!
Tabitha, ţine-te bine!
Ted, am nevoie să ajung sus... acum.
Tată, ajută-mă!
Uită-te la tine.
Eşti inteligentă. Eşti puternică.
Nu ai nevoie de părinţi.
Ce ar putea să-ţi ofere ei?
Ce zici de dragoste necondiţionată?
- Asta. - Nu, nu, nu. Nu.
- La revedere. - Nu, nu, nu. Nu.
Tabitha!
- O să cad! - Tabitha!
Ţine-te!
Te-am prins. Te-am prins.
Te-am prins, Tabitha.
Te-am prins.
Asta e fratele meu mai mare.
Mulţumesc, Marcos Lightspeed.
Credeam că trebuie să ne maturizăm amândoi.
Ei bine, să nu ne maturizăm prea repede.
Te iubesc, tată.
Şi eu te iubesc, Tabitha Templeton.
Vezi asta?
Şi tu voiai să distrugi toate astea.
- Unde te duci? - Acasă.
Ştii, Doc, copilăria nu durează la nesfârşit,
dar familia cu siguranţă că durează.
Unchiule Ted! Atenţie!
Am învins! Pregăteşte-te să comanzi nişte pizza.
Grozav!
Super.
Cine găseşte păstrează.
Mami, tati, mi-a fost foarte dor de voi.
Ura!
Junior!
Lipici!
Foarte catifelat.
Unde mergem?
Nu e rău deloc, familie Templeton.
Ura, familia Templeton.
Da, misiune îndeplinită.
Şi ca bonus, l-am oprit şi pe Armstrong.
Ce?
Adevărata mea misiune a fost să vă apropii din nou.
Nota zece! Ne vedem după cursuri.
Aşteaptă, aşadar, nu ai demisionat?
Nu.
Bine jucat.
Nu-mi place să amestec lucrurile,
dar o să spun că nu a fost niciodată vorba despre afaceri.
Întotdeauna a fost personal.
Ştii, ceva, puştoaico?
Eşti cel mai bun şef pe care l-am avut vreodată.
Mulţumesc, şefu'.
Tim! Ai reuşit să ajungi.
- Da. - Adică, ştiam că o să ajungi.
- Teddy. - Teddy, eşti aici.
Şi uite cu ce eşti îmbrăcat.
Scumpo, am plâns.
Apoi nu mai ştiu nimic.
Haideţi. Toată lumea să se apropie.
Trebuie să fotografiem asta. Aşa.
- Tată, nu! - Nu!
Ce?
Ştim că
Despărţiţi o să eşuăm
Aşa că rămânem împreună
Ştim că despărţiţi o să eşuăm
Aşa că rămânem împreună
- Bravo, Tabitha! - A fost minunat!
Publicul este în delir!
Mulţumesc. Mulţumesc.
Hei, Precious.
Eşti uimitoare.
Îmi doresc să fi putut să fie aici şi Teddy.
Da, ştiu. Şi eu la fel.
Hei, tocmai...
Crăciun fericit, Tim.
Îmi pare rău că nu am putut să fiu acolo cu tine,
dar te rog bucură-te de
acest dar generos, dar nepotrivit.
Tu mi-ai dat cel mai grozav dar dintre toate.
Pe tine.
Cu dragoste, cel mai bun frate din lume.
P.S. Apleacă-te!
În faţă, Leslie!
Hei. Să înceapă bătaia, Lindsey!
- Nu. Nu, nu. Nu face asta, nu face asta. - Vino aici!
Sunt mai tânăr decât tine.
Eşti o ţintă mai mare.
Te-am nimerit!
Nu, nu m-ai nimerit.
Ai ratat!
Te gândeşti şi tu la ce mă gândesc şi eu?
- Ambuscadă. - Exact.
Atac prin surprindere!
Nu-i aşa că e grozav să-i vezi că se bat din nou?
În sfârşit.
Nu ar trebui să răspunzi?
Nu, avem treburi de familie.
Da!
Tina, avem o altă misiune pentru tine.
Ascult.
Bunica vine cu viteză!
- Vrei să o încasezi de la bunicul? - Toată lumea, trageţi în Însoţitorul Teddy!
- Este adevărat. - Te-am nimerit!
Nu poţi să opreşti timpul.
Dar din când în când, ai o a doua şansă.
O să te nimeresc!
Aşa că, deşi eşti copil doar o singură dată...
ei bine, asta dacă nu poţi să fii copil de două ori,
ceea ce este foarte ciudat, ca să fiu sincer,
dar ideea este că trebuie să te maturizezi cândva.
Şi întotdeauna trebuie să te porţi frumos cu fratele tău.
Asta a fost foarte drăguţ, tati.
Asta o să fie grozav pentru raportul meu.
Bine, aşadar... aşadar, atunci asta a fost.
Ei bine, de fapt, mai este un lucru mărunt.
Mamă? Tată?
Ce...
Fiul meu.
Ai venit acasă.
Da. Aşa este.
Bine, tată. Acum.
Sfârşit.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania