Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
A venit timpul ştrumfmagiei.
Deci...
Aici erai!
Să adăugăm un pic de crin ca elixirul să fie magic şi mai puternic.
Mai avem nevoie şi de speranţă la urmă.
A fost odată ca niciodată în satul ştrumfilor
ştrumfii fericiţi îşi duceau viaţa fără probleme.
Dar nu prea departe,
groaznicul vrăjitor Gargamel,
îşi pregătea un plan răutăcios.
Smood, strici naraţiunea.
- Hei, să facem linişte fraţii mei. - Mulţumesc.
Deci, Gargamel a spus:
O să creez o fiinţă nouă o voi numi Ştrumffeta.
şi va fi o capcană pentru ştrumfi.
- Nu-i merge stilul acesta. - Ce este ştrumfmonstru?
Da, şi firea ei obraznică
a încurcat totul în pădure.
Chiar a şi inundat satul.
Ştrumfii voiau s-o alunge.
Chiar dacă a fost creată de Gargamel
Papa a găsit ceva generos în ea.
Datorită iubirii, grijii, cosmeticii bune, şi elixirului magic
a făcut-o într-un ştrumf adevărat.
Aşa a apărut Ştrumffeta noastră.
- Salut! - Asta e!
Salutare Ştrumffeta!
Aş vrea şi eu aşa coafură.
Cât e de frumoasă!
Exibiţionistă!
Salut!
O clipă, de ce părul e uscat?
O, nu!
Ce se întâmplă?
Ce ştrumfi prosti sunteţi! Sunteţi ai mei!
E vie!
Nu ucideţi povestitorul!
Ajutor!
Are bagheta dragonului!
Creatura mea iubită.
Chiar eşti fiica tatei.
Ştrumffeta, ce s-a întâmplat?
- Papa! - Totul va fi bine.
- Ai avut încă un coşmar? - Papa, în fiecare an
de ziua mea de naştere am câte un coşmar,
de unde am venit.
Nu pot înţelege cine sunt.
Cum şi an fiecare an voi repeta, nu e important de unde ai venit.
- E important cine vreai să fii. - Chiar?
Crede-l pe acest bătrân.
Du-te afară şi vei vedea.
Aici e casa ta.
Aparţii lui Gargamel.
- Spune! - Aparţii lui Gargamel?
Da, eu.
- Da, eu. - Bine, să terminăm.
Eşti o broască fără creier, dle.
Sunteţi o broască fără creier, dle.
De fapt, tu eşti.
Aşa!
Cel mai misterios iluzionist din lume
iarăşi revoluţionează.
Gargamania!
Show-ul care a cucerit New York-ul şi Las Vegas,
acum va pleca în Paris
N-a fost cunoscut, dar acum e o vedetă
după apariţia în New York.
Dă-te din drum, nebunule!
Cum îndrăzneşti să mă numeşti aşa?
Dă-mi drumul jos!
Hei, cum îţi place?
Da!
Prostule!
Aşa artistul de pe o stradă
a devenit primul iluzionist care a participat pe scenă în Paris.
Staţi cu ochii pe noi.
Putem noi odată să mergem liniştit
şi să nu-mi spui că am folosit tot elixirul?
Am luat totul de la Papa Ştrumf din New York.
Dar tu cât elixir ai avut?
Eu l-am folosit pe tot?
Ce mai prostie e? Trebuia să-l transform în broască,
parcă este un show.
Fiindcă fără elixir...
De ce să discut asta cu tine? Nu eşti vrăjitor.
Pune-l pe Facebook.
Bine, bine.
Şi apoi...
O să-mi ajungă elixir pentru planul meu răutăcios.
Lipseam aici.
Bună...
Sunt eu, fanii mei oribili!
Chiar şi tu, ghem de păr.
Închinaţi-vă atotputernicului Gargamel...
Destul!
Să ne grăbim, acum!
Salutări frumosule!
Avem un cadou! Să sperăm că e de la un admirator.
E al tău.
Nu eşti mai popular. Nu eşti vedetă.
Un punct verde?
De ce ţine mereu îţi dau puncte verzi?
- O să-i placă lui Papa. - Dă-mi şi mie.
Acoperă, fac un atac!
Salutări, pisicuţo!
Hei, ticălosule!
Ce hazlii sunteţi!
Da!
Vin ajutoarele!
Bine ai lucrat! Trage!
L-ai făcut pe motanul gigantic!
In runda 12, noi am câştigat.
Bine zis, frate?
N-a fost un cadou, doar o capcană!
Foarte amuzant!
- Eşti fericit, tată? - Nu, nu prea.
Voi fi fericit când veţi fi albaştri ca ştrumfii adevăraţi.
Şi elixirul îmi va da o putere ca de la ştrumfii adevăraţi.
Atunci voi fi fericit, dar până acum sunteţi un experiment prost.
- Experiment? - Exact ca şi trădătoarea de Ştrumffeta.
Posterul un pic mai sus, te rog! Mulţumesc.
- Gargamel. - Prinde-o.
Vreau să-l lovesc chiar în ştrumfgură.
Ce tort frumos. O să-i placă Ştrumfettei.
- Hei, cine a ştrumfat torţa în tort? - Nu eu.
Poftim?!
De ce vă uitaţi la mine?
Cadoul meu pentru Ştrumffeta.
Ajunge, crezi că eu cel mai deştept din pădure îţi voi cădea în plasă?
Dă-mi felicitarea!
Păcălit de un lucru simplu!
Ştrumffeta vine!
Repet, nu e un test.
Să nu-l deschizi.
A venit, purtaţi-vă normal.
Salutări, doreşte cineva să facă ceva amuzant în ziua asta specială?
Salutări, frumosule.
Poate mergem la fântână să ne la reflexia ta?
Am obosit să mă privesc, Ştrumffeta.
Dacă ar fi aşa.
Salut Planificatorule, salut Constructorule.
Da, scumpo.
- Va fi ceva interesant azi? - Nimic nu va fi până la Festivalul Ştrumf.
- O să petrecem acolo, aşa-i? - Exact, toată ziua scriu în ştrumfnet.
- Am deja 101 Like în ştrumfbook. - Te adaug în lista mea.
Toţi au uitat de ziua mea...
- Va strica toată surpriza.. - Linişte!
Ştrumffeta, nu te supăra, câteodată e aşa de plăcut
când eşti singură.
- Deci, poţi pleca. - Avem probleme şi fără tine.
Pa!
Frumos am păcălit-o, aşa-i?
Nu s-a priceput că-i facem surpriză!
Ce mai eşti şi tu...
Poate că locul meu nu e aici?
Mulţi ani trăiască, mulţi ani trăiască,
La mulţi ani, Blue.
La mulţi ani!
Acum poţi sufla.
Frumos.
Sper că tuturor le vor place.
Este un tort organic fără gluten şi oxidanţi.
Este din eco fructe.
Este făcut de un bucătar care jură că n-a văzut nuci.
Toţi sunt fericiţi, nu?
Vesela e din difenilamină?
E fără difenilamină şi alte chestii...
- Putem tăia torţa? - Da, se poate.
Hai!
Cine ştia că să fii părinte e aşa complicat.
Chiar? Nu pot spune aşa despre voi.
Aţi avut noroc cu părinţii.
Tatăl meu a plecat din familie când aveam 5 ani.
- Deci.. - Am întârziat?
Am ratat toate cadourile?
Bunicul Victor!
La mulţi ani, Blue! Vom petrece azi!
Salutare! Sunt tatăl lui Patrick.
Trebuie să fiţi prietenii lui, ceea ce vă face prietenii...mei.
Mâinile sus. Ne vom îmbrăţişa?
- Ai spus că tatăl te-a părăsit. - Aşa e.
Este tatăl meu vitreg. Din păcate el nu pleacă.
- Salut, unde e Grace? - Victor...
Cum te simţi?
Când erai gravidă era gigantică.
- Aveam de ce să mă ţin. - Exact!
Cea mai tare îmbrăţişare am păstrat-o la final.
Încet!
Sunt fericit să ne îmbrăţişăm Doyle Man.
- Nu sunt Doyle Man. - Micuţul Doyle.
- Winslow. - Bine, Winslow. Aşa să fie.
O clipă, voi v-aţi filmat în reclamă de televizor.
- Unde mă pot ascunde? Regele. - Nu, nu, te rog.
Cu ocazia zilei lui Blue,
toţi primiţi câte un corn gratis.
Din partea casei.
- Nu sunt nuci? - Nu, nimeni nu pune acolo nuci.
- Minunat. - Poţi mânca.
N-avem nevoie, noi punem ulei de arahide.
- Ulei de arahide? - Ce?!
- Johnny, aruncă-l, acum. - Mă duc după telefon.
Aruncă-l Johnny, acum.
Ce a păţit la buze?
- Azrael, adu-mi planul. - Papa!
- Tată, este ora mesei? - Devin ameţit.
Da, aproape am uitat.
Trebuie să vă ţin în viaţă.
Sper să apreciaţi ce povară este.
- Comportaţi-vă frumos? - Mulţumesc!
Dacă era să fiţi ştrumfi adevăraţi, eu voi scoate din voi elixirul.
Nu aud cuvinte de mulţumiri.
Va merge şi aşa.
Să mai repetăm planul pentru satul ştrumfilor.
Unde mi-e planul meu?
A devenit digital. Nici nu ştiu aşa cuvânt.
Faza unul, să creez pe Răutăcioşii.
Făcut. Iar al doilea punct?
De creat un portal către satul ştrumfilor.
Cât de amuzant e.
Punctul trei...
Să capturăm fiica şi să scoatem din ea formula secretă
prin care Papa o făcut-o albastră.
- Şi să vă fac pe voi albaştri... - Voi fi albastru!
Albastru voi fi.
Veţi fi voi în mecanismul de a scoate elixirul.
Ce?!
Apoi toată lumea o să se închine la mine.
E dureros să scoţi elixirul din noi?
Este foarte...plăcut.
Va fi vesel, pentru mine. Acum să nu ne grăbim.
Trebuie să trecem la faza doi.
Turnul mare.
Numai cu ajutorul lui vom deschide portalul înspre satul ştrumfilor.
Ador să deschid portale. Să mergem la turnul de fier.
A funcţionat!
Mi-a ajuns elixirul la fix.
Acum, o săritură.
Nimeni n-o să mă oprească.
Gargachestiile mele!
Sunt un geniu adevărat!
Cred că nu mi-a ajuns elixirul pentru un portal de mărime umană.
Tată, eu pot trece. Trimite-mă pe mine după Ştrumffeta.
Nu!
O clipă...
- Pe mine! - Hei, Hackus, ascultă-mă ce-o să-ţi spun.
Am câştigat!
Bine jucat...
Destinaţia ta este o adevarată groază,
un tărâm unde e pace şi linişte
unde se aud melodiile cele mai stupide.
- Cat de rău e... - Aşa este.
E groaznic când fetele rele devin bune.
Ai dreptate, dar
ea cunoaşte formula secretă.
Să mergi după Ştrumffeta!
Nu pot înţelege. Ştiu cât de dificilă poate fi ziua mea.
Chiar nici nu şi-au adus aminte.
Poate Papa a greşit şi...
nu voi deveni ca ei.
Ajută-mă, te rog. Nu mă lăsa aici.
- Am fugit... - Ai fugit?
De la un vrăjitor malefic, care... m-a creat.
Adică de la Gargamel? Gargamel e tatăl tău?
Aşa e.
El e...
Adică eşti exact ca mine?
- Te-am prins! - Ce faci?!
Tatăl meu va fi fericit.
- Ştrumffeta e în pericol! - O, nu!
- Ştrumffeta! - Dă-mi drumul!
Nu!
La revedere!
- Ştrumffeta! - Ştrumffeta!
Ce să facem acum?
Capacităţile mele îmi spun că asta a făcut-o
Gargamel.
Ce albăstruie e!
Gargamel.
Bine ai venit acasă...
Îţi pierzi timpul cu mine, Gargamel. Papa şi restul o să mă găsească.
Mă îndoiesc.
- L-am salvat pe Neîndemânatic. - Da,
dar Neîndemânaticul era un ştrumf adevărat.
Dar tu eşti creată de mine.
Cred că n-ai uitat, dragă.
Nu-mi eşti tatăl meu, Gargamel. Dă-mi drumul acasă.
Desigur. Cum spui.
Dar, la început îmi dai o chestie
- o chestie obişnuită. - Chestie obişnuită!
- Ce? - Dă-mi formula cu care Papa
te-a transformat într-un ştrumf adevărat.
- Ştrumf adevărat! - Ca tine, Blondie!
Va fi folositor pentru noi ambii. Vezi tu, dragă...
Tu îmi dai formula, eu o să-i fac pe Răutăcioşi albaştri şi
elixirul lor mă va ajuta să ţin spectacolele magice în oraşe şi tari.
Nu te voi deranja pe tine, nici satul ştrumfilor.
Nu am încredere în tine... Nu-ţi voi spune nimic.
Trebuie să te conving.
- Răutăcioşi, atacaţi-o. - Cu plăcere.
Nu pe ea.
Să mergem!
Lăsaţi pisica. Lăsaţi-o!
Sunt foarte dezamăgit.
- S-o salvăm pe Ştrumffeta! - Avem un plan?
Ştrumfi, atenţie.
Mai am un pic de apă de la luna albastră.
Am creat cristale, pentru ştrumfportale.
Nu avem nevoie de portal. Foarte inteligent.
Exact.
Ne vor duce exact spre maestrul Winslow.
Da, Patrick şi Grace ne-au ajutat ultima dată.
Ei ştiu ce trebuie de făcut.
- Sunt gata! - Şi eu!
- Totul ce doreşti. - Alege-mă pe mine.
- Eu n-aş vrea. - Ia-mă pe mine, Papa Ştrumf.
Ştrumfi, mi-a ajuns apa numai pentru 9 cristale.
Pentru mine şi încă trei, acolo şi înapoi.
- Plus încă unul pentru Ştrumffeta! - N-o s-o găsiţi!
Hai să fim mai optimişti!
Am nevoie de curaj, creier, putere.
- Am nevoie de Gutsy. - Sunt aici!
- Creieraş. - Chiar aici.
- Hefty. - Aici!
Toţi sunteţi cu mine.
Da...
Da, te ascult.
Cred că Creieraş e o alegere excelentă.
- Baftă! - L-ai auzit? Nu e un compliment.
- Bineînţeles. - Unul pentru tine.
- Bine. - S-o facem.
Oi!
- Neatentule! - Faceţi ceva!
Linişte, ajutorul a venit.
Gata.
Cum o dat-o în bară.
Le prind.
Nu trebuie.
- În locul trebuia să fiu... - Îmi pare rău e vina...
Mereu mă umflu în călătorii.
- Nu vom pierde speranţa. - Să te întorci, Papa!
Şi Papa Ştrumf cu echipa lui a plecat...
Eu voi fi şefu'...
- Şi Papa Ştrumf a... - s-o găsiţi pe Ştrumffeta!
- La naiba! - Aduceţi-o acasă!
Bine că totul s-a rezolvat.
Ne cerem scuze. Alo?
Johnny iar scrie ceva...şi eu cu el.
Fiindcă părinţii lui sunt jurişti.
De aceea exagerează...
Ba nu, doar s-au speriat.
Voi pune asta eu.
- Nu pune coroana. - Las-o baltă, mereu îţi plăcea.
- Nu e adevărat. - Ba da este.
Minţi, nu era aşa ceva.
Priveşte cum trebuie.
Vezi ce se întâmplă acolo?
Se joacă.
Au scuipat.
Lasă-i să se cunoască.
- Va fi de folos dacă se joacă cu bunicul. - Aşa mai bine.
Bunicul este un exemplu perfect.
- Linişteşte-te. - Grace, mereu o da în bară.
Vine şi distruge lucrurile.
Când s-a mutat la noi a alungat papagalul meu.
- Papagalul? - Papagalul tatălui.
Tata a plecat, dar l-a lăsat.
Îmi plăcea acea pasăre. Eram micuţ.
Asta era tot ce mi-a rămas de la tata.
Ia-l pe Blue. Blue!
Victor!
- Victor, totul e bine cu Blue? - Uşa nu se deschide.
- Victor, deschide uşa. - Nu putem s-o deschidem.
Nu pot să văd!
Îmi cer scuze, dle. Faţa vă era în drum.
Este neîndemânaticul?
Neîndemânaticule, tu eşti?
- Sunt orb. - Nu, eşti într-o chestie.
Ştia că totul va fi exact aşa!
Unde sunt? E aşa de ciudat.
Sunt speriat.
Salut, dragă
Salut, dragă.
- Totul e bine? - Nu.
E întuneric şi miros a porumb.
Dl. Wilson a îmbătrânit.
- Victor, sunt prietenii noştri. - Prieteni?!
- Da! - Voiau să-mi rupă faţa.
- Nu! - Sunt ştrumfi.
Sunt cei mai drăguţi din lume.
- Numai nu eu. - Nu, nu tu Morocănosule!
- Papa, Neîndemânaticule! - Dle Winslow!
Salutări, Grace!
- Ştrumf, ştrumf! - Este Blue?!
- Este gigantic. - N-aş vrea să-l iau în braţe.
Dacă lui Blue îi plac ştrumfii şi lui Victor îi vor plăcea.
Ştiu că sunteţi fericiţi să mă vedeţi. Fără poze, vă rog.
Îl cheamă Frumuşelul.
- Este narcisist. - Cum aţi ajuns aici?
- Ştrumfetta a fost furată. - Furată?!
- Adică?! - Gargamel a ştrumffurat-o.
Se plimba singură, gândea că am uitat de ziua ei.
A fost o neînţelegere, dar dacă-l găsim pe Gargamel, o găsim şi pe ea.
- Nu e complicat, e vedetă în Paris. - Voi închide câinele...
să găseşti paşaportul lui Blue.
Da, trebuie s-o salvăm pe Ştrumfetta. Vin şi eu cu voi.
- Aveţi nevoie de tot ajutorul. - O clipă, paşaportul lui Blue?
Să luăm şi să mergem în Paris? Nu cred că trebuie toţi.
Bine, e un vot împotrivă.
Cine este pro?
Eu! Sigur.
Tată, ai pierdut, iarăşi.
Nu e oricine... Este Ştrumfetta.
Plecăm în călătorie, s-o facem cum trebuie.
- Facem totul după un plan. - Da!
Plecăm la show, ne uităm dacă Ştrumfetta e acolo.
Da, apoi plec în hotel să văd în ce număr se află.
- Victor, voi cu Blue duceţi-vă în cameră. - De ce eu?
Nu, nu fără nici un mă gândeam
Ia-l pe Blue, şi du-te.
Îţi place franceza mea?
Nu vei rezista!
Hei, ajunge!
- Baftă! - Şi ţie.
Spune-i formula.
Tu vreai să faci asta.
Îţi va fi mai bine când
vei înceta să te holbezi şi vei spune
formula secretă.
Încetează, mă doare capul.
Vom spune tot ce ştiu,
dar eu nu ştiu nimic.
Se descarcă sau ce?
- Aveţi 5 minute, dle Gargamel. - Da, publicul mă aşteaptă.
iarăşi trebuie să surprind idioţii aceia.
Cum adică nu-i elixir?
Încă putem ţine spectacolul.
Am toată esenţa ce-mi trebuie, aşa-i Ştrumfetta?
Un pic de păr.
Un pic.
Când va veni Papa vei regreta.
Papa al tău n-o să vie, fiindcă adevăratul Papa deja e aici.
Vei fi o fată bună şi-mi spui formula,
sau vei trăi restul vieţii tale în ştrumfuliatorul meu.
Alegerea e a ta. Gândeşte-te.
Tată, tată!
Bravo! Ce spui?
Mai bine stai acolo!
O să-ţi dau voie să apeşi butonul de ştrumfuliator.
Să pregătim un pic de elixir acum.
Papa, vino după mine! Mi-e atât de frică.
- Priveşte, nenorocita plânge. - Salutare!
Bună ziua, voiam să întreb dacă îmi puneţi spune unde se afla...
Dl Gargamel?
Nu! E interzis.
Opriţi aici, am ajuns. Opera din Paris.
- Nu e aşa de rău. - Gargamel a crescut în lume.
Sper că Ştrumfetta este aici.
Îmi place un muzical bun...
- Ce a spus? - Habar n-am.
O clipă.
Am cerut scena cu ceaţa misterioasă, dar asta e fum.
- Dumnezeule! - Ce a fost?
Nu avea aşa putere.
Sunt indignată!
- Sunt indignată! - Îmi cer scuze, cine sunteţi?
Sunt managerul dlui Gargamel, doamna DeLittle.
- Acest coteţ o numiţi cameră? - Apartamentul de lux Napoleon.
Apartamentul de lux Napoleon? Da!
Doamnă, e cel mai bun număr din hotel. Ce nu i-a plăcut?
În primul rând nu e la etajul corect.
- Cine vrea să trăiască la etajul... - 5?
Exact! E foarte jos.
Dumnezeule!
Atenţie, să intrăm!
Mă înţelegeţi?
Papa, ieşiţi din puloverul meu...
îl voi distrage, neînţelegând ce-i spun.
- Găsiţi camera lui Gargamel. - Bine, ne distrăm.
Simt cum stresul mă cuprinde.
Nu te supăra.
Domnilor, avem o pisică înainte!
Pe aici, aplecaţi-vă!
Aşa procedez cu toţi criticii mei.
Pe frânghie.
Ştrumfetta a meritat asta? Am spus doar.
- Să ne mişcăm. - Cum e posibil asta? Ce nu?
Vor plăti pentru asta, unii chiar şi cu viaţa.
- Trebuie cheia de la cameră. - Ok, cheia mea...
Am uitat-o.
Luăm prânzul cu Tiffany.
Să mă întorc.
Vestiar pentru personal.
Sper că atunci când urc arata estetic.
- Morocănosule, priveşte. - Ce viaţă.
Încet!
Până acum ne-am distrat, dar
acuma pregătiţi-vă pentru marele Gargamel.
Ce faci aici? Cum îndrăzneşti?
Miroşi ceva suspect? Ai grijă unde-ţi pui nasul.
Bineînţeles c-o faci.
- Ce?! - Salut!
- Blue?! Victor?! - Ascultă-mă.
Am decis cu Blue că nu te vom lăsa singur.
Te vom ajuta, trei generaţii de Doyle
ne vom acoperi spatele.
- Chiar dacă suntem diferiţi. - Da!
Nu suntem Doyle.
Linişteşte-te, chiar ai nişte probleme când vorbim despre nume.
Cine vorbeşte acolo?!
Obişnuit la circ pisicile sunt mari ca
un tigru sau chiar un leu.
Închide gura! Să fie cum vrei.
Încearcă să nu miroşi delicios.
E cea mai groaznică călătorie din viaţa mea,
chiar dacă e a doua.
- Priviţi, camera lui Gargamel. - Ai dreptate.
- Dumnezeule, are o stea pe uşă. - Să mergem.
Când ne întoarce, îmi pun o stea pe uşă.
- Dacă vrem să devenim albaştri... - O, da!
trebuie să încercăm să o facem să vorbească. Ai o idee?
Da! S-o rugăm!
Chiar am uitat că tu eşti aşa.
Planul meu.
O păcălim să se poarte ca noi... adică rău.
Rău, rău!
Apoi vom folosi bunătatea împotriva ei şi când se va întâmpla
va deveni un membru din familia noastră.
Te iubesc
Una spartă!
Prinde-o!
- Prinde-o pe Ştrumfetta! - Să ştrumfpetreceţi bine!
Mai rapid!
La revedere, trolilor.
Ştrumfetta!
Spuneţi-mi acum, de nu ştim
dar ne-am urcat aici.
Nu, Neîndemânaticule. Nu trebuie!
Nu!
Ai pierdut lupta cu camera goală.
Nimeni nu doreşte să se joace cu pisicuţa acesta,
cu care o să...
- Duceţi-vă în hotel. - Numai când o găsim pe Ştrumffeta!
Da!
- Voi veţi... - Hei, tu vrăjitorule!
- Aduceţi-mi Ştrumffeta! - Ce ai spus?
Ce ai auzit. Aduceţi-mi Ştrumffeta, acum!
Cum poţi?
Ce se întâmplă?
Nu!
Tu...
te recunosc!
Blue!
- Ne-am întâlnit iarăşi. - Tăticul zboară!
Tăticul zboară!
Avem un voluntar!
Destul cu joaca, Azrael. Deschide gura!
Da-i drumul, nebunule!
Nu te atinge de ful meu. Te învăţ eu să te pui cu noi!
Ce faci?
- Să fugim, Blue. - Dă-mi drumul.
Îl puteam doborî.
Reprezentare s-a terminat. Pa!
Plecaţi de aici.
Părul Ştrumfettei. A fost aici.
Priviţi ce perfecţiune.
- Imaginează-ţi cât de bun erai dacă ajutai. - Nu urî jucătorul, ci jocul...
- Ştrumfetta! - Ştrumfetta!
Ibric de cafea.
Doreşte cineva cafea?
Ce mai este şi asta?
Este o oglindă mare.
Lasă-l în pace, şi ajută-ne!
Cei mai frumoşi înainte.
Nu ştiu ce-i asta, dar mi-e frică.
Înfiorător!
Gargamel!
Neîndemânaticule, încet!
Trebuie să fie un geam vrăjit.
Poate ne arată unde-i Ştrumfetta?
- Răutăcioşi? - Haideţi.
Ştrumfetta, unde eşti?
Unde te-ai ascuns?
Eşti acasă?
Copii?
- Ştrumffeta? - Linişte.
Tatăl s-a întors.
- Tată? - Să ai în vedere, nu e amuzant.
Sunteţi jos?
Delicvenţi mici!
Cred să s-au întors în hotel.
Dacă Patrick e aici, Papa trebuie să fie şi el.
Să ne întoarcem în hotel, să ajungem primii.
Faţa, faţa mea!
- Ce-i cu el? - Este minunată.
Şi nici măcar nu a fost vina mea.
Vă imaginaţi, nu?
Ştrumful meu!
Iar sunt speriat.
Papa, ce legătură are asta cu Ştrumfetta?
- Mă tem că totul. - Pentru ce a creat aşa ceva?
- Este un ştrumfulitor gigantic? - Ca să scoată din noi elixirul.
- Ce?! Pentru ce toate aceste cutii? - 99 de ştrumfi erau aici.
- Dacă Ştrumfetta o să-i spună formula... - Va începe să facă ştrumfi din Răutăcioşi
după bunul plac.
Priviţi!
- Complet ştrumfageddon. - Măi să fie!
Ţineţi-mă!
Nimeni nu a făcut curăţenie aici.
Gândeşte, Ştrumfetta, gândeşte-te!
O, nu!
O, da. Îmi place să mă joc.
Stai, las-o să fugă.
N-o să fugă nicăieri. Totul merge după plan.
De ce eşti furios? Sunt o raţă.
Mereu vii şi o dai în bară. Eşti o problemă mare.
- Spune-mi aia privind în ochi. - Nu pot.
- Deoarece nu este adevărat. - Nu pot,
deoarece ai ochi din ambele părţi ale capului.
Acum văd mai bine cum nu mă respecţi, fiule.
- Ascultă... - La ce va holbaţi?!
Să mergem!
E din cauza încălzirii globale.
L-am pierdut?
Ce câine drăguţ.
Nu, nu.
Scuzaţi!
Mă ocup de asta!
O, Papa!
Unde eşti?
De ce nu mă surprinde că ieşirea lui Gargamel e prin canalizare.
- Dle Winslow. - Papa!
Patrick, priveşte-l, Patrick!
Patrick, Gargamel pregăteşte un plan groaznic.
Ce e cu raţa?
E Victor. A fost vrăjit.
- Acum ştie că suntem aici. - Voiam doar să vă ajut.
Victor, arăţi perfect. Chiar aşa eu glumesc.
Da, da, eu pot glumi.
Trebuie s-o găsim rapid pe Ştrumfetta.
- Aici e, o văd! - Deja am ajuns-o.
- Hei, vezi magazinul de dulciuri. - Dulciuri?
Am o idee. Du-te şi intră în belele.
- Fii răutăcios, eu mă ocup de restul. - Bine, sunt rău, rău, rău.
- Salut, Blondie, unde fugeai? - Lasă-mă în pace.
- Ca aşa zisul tău Papa? - Nu vorbi prostii.
- Va veni după mine. - Ba nu.
Deoarece ştie că eşti unde ar trebui să fii.
Nu te-am furat, Ştrumfetta. Doar te-am adus acasă.
Mă voi distra acuma!
Dumnezeule, o să-l ucidă. Să-l ajutăm.
- Ce mai stai? Parcă eşti bună. - Dar eu...
Ajutor!
Să mergem!
Nu m-am gândit de aia.
- Ajută-mă! - O, nu!
Ajutor, ajutaţi-mă!
Ştrumfetta, ce să facem?
Ridică-mă.
La fix!
Ştrumfetta, eşti bună!
Să fugim!
Să mergem!
Ţine-te!
- Frumos ai furat coşul. - Nu l-am furat!
- Scuzaţi. - Dar nu e al tău, nu?
Eşti exactă ca noi, vezi?
Cum pot scoate de la Ştrumfetta formula secretă?
E foarte complicat şi vreau să..
Să plâng? Nu. Să-i dau drumul prin toaletă.
Trebuie să pot cumva, poate că n-ai un creier mare, dar gândeşte-te.
Chiar aşa? E ziua ei? Cui îi pasă?
Cadou? Un tort?
Să fac ceva generos pentru ea?
Asta i-ar înmuia inima.
Neaşteptat, dar poate funcţiona.
Bine că m-am gândit la asta.
Ce cadou îi pot da?
Salutări, puricule!
Dă-mi pace Azrael, mă gândesc la cadoul Ştrumfettei
ca s-o păcălesc.
Am spus să-mi dai pace!
Dă-mi pace, dă-mi pace, auzi?
Mergi pe jos acasă.
- Cum să ne oprim acum? - Acum se va rezolva totul.
Frumos ne-am oprit.
Este noroi.
Numai să încerci, pisoiule!
Da, să mergem!
Pa!
Aici, băieţi!
- Unde mergem? - Unde-i?
Să mergem!
Pa, pisoiule!
E superb!
Zbor pe spate!
Ce frumuseţe!
Cad, cad jos!
Ştrumfetta, eşti eroul meu!
- Cum a mers? - Perfect, s-a terminat oribil.
Regulile ştrumfilor.
Am nişte veşti bune!
Am luat uniforma de chelnăriţă şi cheia de la lift.
- Cum ai reuşit? - În hotel a venit un inspector,
Doamna DeLittle.
Bravo, Grace. Uniforma e pentru toţi sau numai Patrick?
- Ce a fost asta? - A fost Victor!
Nu i-au dat drumul în hotel şi a decis să intre pe geam.
Stai o clipă.
Bunicul Victor s-a transformat într-o raţă.
Gargamel a pus o vrajă pe el.
- Puteţi scoate vraja? - Nu, e temporar.
- Va trece peste ceva timp. - Relaxaţi-vă, nu e o problemă.
Dacă voi scoate un ou să fie între noi.
Nu pari prea supărat.
Noi raţele toată viaţa suntem optimiste.
- Ai spus-o serios? - Bravo, e foarte ştrumfist.
- Adevărat! - Poftim, micuţul Moş Crăciun mă susţine.
Poate cu vremea vei începe şi tu să mă susţii.
Gata, destul.
Mai trebuie să mă leg de raţă.
- Am răcit un pic... - Aş vrea eu problemele tale
Am înghiţit aceste cristale, am fost atacat de un câine,
am căzut în canalizare. Şi dacă asta nu era mirositor,
jumate de oră eram în subsoara lui Patrick, ca să aflu că vom muri.
Ştrumfe sfinte!
- Sunt terminat. - Exact!
Singura cale prin care vom muri,
este dacă Ştrumfetta îi dă formula secretă lui Gargamel.
- Dar ea n-ar face aşa ceva. - Bineînţeles.
- Nici o vorbă. - Ştrumfetta nu va fi păcălită.
Hei, Ştrumfetta, ai făcut asta cu surorile tale?
Şi acolo zburăm.
- Numai că n-am avut o sora. - Acum ai.
- Ne întrecem? - Vrei să ne întrecem?
Ţine-te acuma!
- Ştrumfetta, te întrec. - Niciodată.
Fereşte-te!
Ţine-te mai bine!
- Poţi un pic mai uşor? - Scuze.
Incredibil!
Tot mai sus, hai mai sus!
- Joci murdar! - E doar începutul.
Înainte!
Se numeşte marea lovitură.
A fost uşor!
Dă-mi aici!
Loveşte cât de bine poţi!
- Frumos, am nimerit. - Eşti obraznică, Ştrumfetta.
- Îmi este cunoscută. - E frumoasă.
Cred că fiecare oraş are aşa ceva.
O să gâtui raţa asta: E ca un nor negru ce mă urmăreşte.
Bine, te înţeleg. Dar el este aici.
- Lângă noi. - Dorim asta sau chiar nu.
A apărea este ceva ce mulţi taţi n-o fac.
- Nu-mi este tata. - În zadar spui aşa. E tot ce ai.
- Să mergem! - Hai!
Voi sta aici.
Ştrumfi, mergem în hotelul lui Gargamel.
- Patrick, trebuie să discutăm ceva. - Nimic nu se discută, stai aici.
- Nu voiam să spun aia... - Victor, destul.
Mai vioi, acum o vom scoate pe Ştrumfetta.
Garanţie de 100%.
- Ce-ai spus Morocănosule? - M-ai auzit. M-am săturat a fi morocănos.
Încerc să fiu pe valul de fericire.
De azi eu voi fi.. sunteţi gata?
ştrumfoptimist!
- Mi-am întins faţa. - Te obişnuieşti.
- Să mergem, ştrumfilor. - O pungă de hârtie.
- Clasa I. - Mişcă-te!
Baftă, tati!
O pisică importantă, să mergem în camera d-voastră.
Recepţia.
- Ascultă-mă aici. - Dle Gargamel?
Peste 10 minute în camera mea să fie
brânză de vaci şi carne, sau te transform într-un om fără picioare.
Ce spuneţi acuma, ştrumfilor?
Nu e amuzant, omule.
Raţă.
Raţă, raţă.
Gânsac!
Au uitat cheia de la lift.
Patrick, are nevoie de ajutorul meu.
Când voi veni cu cheia, va înţelege totul.
Aici voi apărea şi eu...
Domnule Winslow, te rog!
- Încetează. - Concentrează-te!
Acel miros este delicios.
Ascultaţi, când vom ajunge în cameră, vor fi probleme.
Un muc.
Îmi cer scuze, dle peşte.
Arăţi bine prăjit.
Cum am spus, dacă vor fi nişte probleme...
Prietene, nu există probleme, ci doar ştrumfoportunităţi.
- Mă sperii, Grouchy. - Mă cheamă Optimist.
Ba nu!
Atenţie băieţi, am intrat.
Patrick Winslow.
Patrick!
- Ce faci aici? - Te salvez, vino aici.
- Am ceva pentru misiunea ta. - Grăbeşte-te! N-avem timp de ceartă.
- Ce? - Ţine cheia de la lift.
Eu am cheia.
Dar asta e...
cheia de la camera noastră.
Când te vei întoarce, vei putea să intri.
- Fără probleme. - Eu...
O, nu, nu, nu!
N-ai pentru ce. Îmi mulţumeşti mai târziu.
De unde ai ieşit?
Dă-mi drumul. Patrick, ajutor!
Te vom prăji în suc de portocale...
Pe mine? Nu, nu, nu asta ziceam.
Azi mâncaţi rate, dar mâine oameni. Nu e corect!
Nu-mi vine să cred.
- Maestre Winslow. - Patrick!
Unde s-a dus?
A dispărut.
Dl Gargamel.
- Are cineva un plan secundar? - Mă strădui să rămân Optimist, aici.
Dle Gargamel?
Comanda dvs.
Salut, pisico. Aici e comanda ta.
- Ce ne facem? - Ştiu, hai să-i ştrumfuim!
Şi acum ce facem?
- O să-l speriam. Cum?!
- Sunt o fantomă rea. - Perfect.
Sunt optimist, sunt optimist!
Geamul, geamul!
Ştrumfglumeşti? Erai aproape să mori.
Priviţi ce vedere.
Este ca o raţă, măcăne ca o raţă.
Miroase ca un corn dog.
Bine, cine din voi e Victor?
Ce? Nu-l recunoşti pe tatăl tău?
- S-a înţeles. - Stai, stai.
Dar fraţii mei? Să-i părăsesc aici pentru mâncare?
- Nici nu i-ai cunoscut bine. - E haita mea, nu-i pot părăsi aici.
Haide! Pleci tu, plec şi eu.
Sunt murdar de tot.
Parcă am fost ucis de o pisică.
Lăsaţi-o baltă. Chiar nu-s aşa.
Deşi poate că eu... Motanul!
- Lasă-mi fata, lasă-mi fata! - Aici, hai!
Mersi.
Vexy, ajută-mă să închid uşa.
A fost amuzant.
Pa, pa, a fost distractiv.
Aşa e!
- S-o facem! - S-o facem!
Să ne distram!
- E bine când ai o prietenă. - Bineînţeles.
- Ce faci? - Te îmbrăţişez.
N-ai fost îmbrăţişată niciodată?
Vexy. Sărăcuţa!
- Îmbrăţişăm, îmbrăţişăm! - Hackus!
Hai, împreună.
Mersi.
- Hai! - Cred că o torturează acum.
Ştrumfetta are nevoie de noi. Cred că este speriată şi...
- Ce?! - Ce face?
Parcă se îmbrăţişează.
Ne place să ne îmbrăţişăm.
Hackus, Ştrumfetta, să mergem, am ceva să vă arăt.
Priveşte, oare că nu suntem surori?
Ştrumfetta, suntem aici.
Ne pare rău că Papa Ştrumf nu a venit după tine.
Dar poate că locul tău e aici? Cu noi...
Da... e posibil.
- De ce se poartă frumos cu ei? - Se identifică cu răpitorul.
- Sindrom clasic de ştrumfrăpire. - Nu!
Crede că nouă nu ne mai pasă de ea. Şi că lor îi pasă de ea.
Este confuză.
Clumsy, Grouchy, sus! Trebuie să deschidem uşa.
- E fiica mea acolo. - Hai, Grouchy, voi ţine.
Hai, hai!
Gargamel!
Tăticul este acasă.
Şi datorită bunătăţii mele, ţi-am adus un cadou.
- Grouchy, apleacă-te, te va vedea. - Cum o vom salva, acum?
Linişte!
Cred că am început cu stângul.
Ce? Ce se întâmplă acolo?
Te pot felicita pentru ziua ta de naştere?
Încă ieri erai o bucată de lut şi alte ingrediente.
- Ţi-ai amintit de ziua mea? - Bineînţeles, suntem o familie.
- Poftim?! - Noi suntem familia ei.
Crede că am abandonat-o.
- Plus Papa care te-a adoptat nu a venit. - Papa care te-a adoptat?
Îmi pare foarte rău, dragă, cred că doare foarte tare.
Îmi aduc aminte când tatăl meu m-a aruncat într-o fântână.
Pentru prima oară.
Ce faţă a făcut când eu am ieşit de acolo.
- Deci, la mulţi ani, dragă. - La mulţi ani!
Ştrumfetta, dă-mi să-l deschid eu!
Coşmar.
Acum, îngenunchează! Ia priveşte aici.
Vă place asta. Cu adevărat.
Ia aia din faţa mea!
Da. Îl poţi lua, dragă. Este o baghetă magică pentru tine.
Îl poţi lua. E cadoul tău.
Nu, nu, nu-l lua.
Îţi place?
Cât de prost sunt, am uitat să-l pornesc.
Da. E altceva.
Îl poţi verifica, să nu-ţi fie teamă.
Bagheta dragonului.
Până la urmă, este dreptul tău din naştere.
- De unde ştii că n-o folosesc pe tine? - Ce?!
Dar... pentru că... Ştrumfetta sunt tatăl tău.
Ascultă-ţi sentimentele, vei şti că sunt adevărate.
- O să-l plesnească! - Hai, Ştrumfetta!
Ştrumfetta?
Cântă-mi cântecul nostru!
Cântă-l!
- Asta e bine, aşa-i Papa? - Nu, se face una din ei.
Mereu voiam să fac ăia.
O pierdem.
- Bravo, Ştrumfetta. - E prima ta vraja.
Priveşte-te, priveşte-te!
Eşti cu adevărat fiica mea cea mică.
- Ştrumfetta! - Nu, Papa Ştrumf, o să te vadă, nu!
Nu, nu, mai încet!
Nu!
Zburaţi, fraţii mei, sunteţi liberi.
- Cine eşti, Martin Luther Wing? - Termină, haiosule.
Sunt mândru că mă lupt pentru drepturile păsărilor.
- Doamne să fie! - Ce mai este şi asta?
- Nu! - Rezistaţi, Victor vă ajută.
- Ştrumfaşutul. - Rezistaţi, Victor vă ajută.
Fără panică!
Ai mâncat prea multă carne!
Mi-a plăcut.
- N-are haine, nu? - Toţi sunt bine?
Am văzut ceva, dar nu-l pot descrie.
Nu voi putea uita asta.
Unde-i Ştrumfetta?
- Ea... - Unde-i Ştrumfetta?
Am ajuns prea târziu.
Bravo.
Exact, copii, doar aduceţi-vă aminte...
Pleacă de lângă mine, puricule.
Ce?! Aici sunt ştrumfii? În această cameră? De ce n-ai spus?
Nu trebuie să ştie.
Trebuie s-o atragem şi să scoatem formula secretă.
Acum!
- Ştrumfetta, eşti gata să petrecem? - Da.
Să ne distrăm!
- Apropo am salvat-o pe Ştrumfetta. - Bine.
El m-a distras, Grace. Eram să mă urc cu liftul.
- Nu face gălăgie, respiră mai bine. - Îl vreau plecat.
- El e tatăl tău. - Nu, nu e aşa.
Are dreptate, Grace. Nu sunt tatăl lui.
Tatăl lui a plecat şi şi-a făcut o altă familie.
- Lui Patrick nu-i place asta. - Poftim?!
Ai dreptate s-o faci, doar că m-am săturat de asta.
Hei, nu te-am rugat să vii în viaţa mea, ok?
Nu te-am rugat să te căsătoreşti cu mama mea.
- Sau să-l alungi pe Zeus. - Pe Zeus?
- Porumbelul ăla? - Era papagal.
Papagalul meu. L-au luat fiindcă erai alergic.
- Nu eram alergic la acea pasăre, Patrick! - Ba da, erai!
Nu eram.
- Tu erai. - Ce?
Îţi era tot mai rău zilnic, aveai tuse.
Ştiam că vei fi supărat, dacă vom da pasărea din cauza ta.
- Erai foarte dezamăgit din cauza tăticului. - Am decis să te ajut.
- Minţi, n-am alergie la păsări. - Să fie aşa...
- Miroase-mi penajul. - Nu!
Fă-o!
Vezi acum?
Ascultă-mă Patrick, am iubit-o pe mama ta.
Aveam grijă de Jeannette. Era fericită cu mine.
Voiam să te iubesc şi pe tine.
Nu trebuia s-o fac, dar erai micuţ.
Erai fără tată, fără speranţă, cu un mare gol în inimă.
Ţi-am dat totul ce puteam, dar mai mult nu rezist.
Nu ai nevoie de asta, să fie aşa...
Îţi dau numai un sfat.
Când vei îmbătrâni
să nu mai da vina pe toţi pentru durerea ta.
Şi orice ai face să nu-i spui fiului tău că iubirea
trebuie să fie meritată, fiindcă nu este aşa.
Pa, Grace!
Pa, micuţule.
Bunicule Victor...
La revedere, Patrick Winslow.
Ce roata uriaşă!
Aici, dragă.
De aia i se spune oraşul luminilor.
- Atâta lume e aici. - Corect...
Prefer să-i numesc fani.
Fanii?
În genunchi.
- Poftim! - Să mergem!
Las-o baltă, o fac cu iubire. El este o vedetă aici.
Bine.
Da, da sunt eu, aceştia sunt copii mei.
Salut.
E fratele meu.
Salut, azi e ziua mea de naştere!
Mulţumesc.
Am o bilet gratis.
Gratis...
- Dl Gargamel? - Mulţumesc, că aţi luat toţi banii...
Pa!
Haideţi cu mine copii, pe aici!
Să mergem.
Tată.
Se învârte?
Nu acum!
Dar...
Uite aşa, distracţia abia acum începe, nu?
Nu e drăguţ, draga mea?
Doar gândeşte-te, formula ta şi cu magia mea incredibilă
vom putea face orice.
Da, gândeşte-te la cât ne vom distra, Ştrumfetta.
Bine, atunci de ce mergem aşa încet?
Asta e distractiv!
Cea mai tare distracţie din totdeauna! E cea mai tare distracţie, nu?
Vine! Ferea!
Trebuie c-am dezamăgit-o.
Scuze, căutam un loc unde să pot gândi.
Nu nu nu, e în regulă. Mă gândeam şi eu puţin.
Dl Winslow, e greu pentru mine, dar pot să-ţi cer un sfat?
Ca de la tată la tată?
E în legătură cu Ştrumfetta.
Nu ştiu ce să fac.
Am făcut-o albastră, am învăţat-o să iubească şi să fie bună.
Dar a fost creată de Gargamel.
Va fi ştrumf cât timp va dori.
Dar dacă va renunţa?
Dacă îl alege pe el, am putea să o pierdem.
E posibil să o fi pierdut deja.
N-am făcut destul.
- Glumeşti? - Gargamel doar a creat-o,
Dar tu ai intervenit, ai iubit-o ca şi cum e una de-a voastră.
Nu te-a rugat nimeni, tu ai vrut să faci asta.
Pentru că ai ştiut că are nevoie de asta.
Şi asta este..
Şi asta este un fel de iubire specială.
E mult prea deşteaptă să nu vadă asta.
Ai dreptate.
Nu am crezut în ea deoarece s-a schimbat. S-a schimbat deoarece am crezut în ea.
Mulţumesc dle Winslow. Asta era exact ce aveam nevoie să aud.
- Încă puţină spumă. - Cum e aşa?
Dulce raiul ştrumfilor, ce ai mâncat?
E în regulă, de fiecare dată când un ştrumf are gaze, cineva zâmbeşte.
- Să mergem ştrumfi! - Unde?
S-o salvăm pe Ştrumfetta.
Dar ai văzut-o. E una de-a lor, acum.
- O îmblânzitoare de cai? - Nu!
- O socialistă franţuzoaică? - Nu!
- Un olender zburător. - Nu!
Ea este cu Gargamel, ţine pasul.
Nu îmi pasă ce aţi văzut, nu renunţi niciodată la familie.
Da, Papa are dreptate.
Cine eşti şi ce ai făcut cu Grouchy?
Hei, sunt optimist, îţi aminteşti?
Haideţi să o luăm pe Ştrumfetta.
Dle Winslow, veniţi cu noi?
Fundul ştrumfului este albastru?
Mie-mi spui.
Grouchy, ridică pantalonii.
Altcineva?
Bine atunci, hai ieşiţi din baie.
Aveam treabă de făcut.
- Înainte. - Da, să mergem!
Victor?
Bine domnul Winslow, aici ne despărţim.
Caut panoul de curent şi îl întrerup.
- Şi noi o căutăm pe Ştrumfetta. - Şi vom arăta fabulos când o facem.
Haide, lucrăm în echipă.
- Ne vedem înăuntru, noroc. - Să mergem!
În burta bestiei.
De ce coborâm aici, tată?
Sărbătorim ziua de naştere a surorii tale de mult pierdută.
- Pe bune? - Există o sărbătoare fără tort?
Culoarea ta preferată, albastră.
Haide, pune-ţi o dorinţă draga mea.
Orice doreşte micuţa ta inimioară.
- Orice? - Desigur.
În limite rezonabile.
Avem nişte probleme cu elixirul în ultimul timp.
De aia avem nevoie de de formulă.
Aici e. Ăla e cumva un tort?
Şi noi am luat pentru ea un tort, doar că nu l-a văzut.
Arată ca o familie fericită.
Nu o să-i dea formula, aşa-i Papa?
Dacă i-o dă, asta ar însemna sfârşitul ştrumfilor.
- Stai, chiar şi a celor frumoşi? - Bineînţeles.
Vanity, vino cu mine.
Clumsy şi Grouchy, duceţi-vă să vă întâlniţi cu dl Winslow.
- Victor, ce faci aici? - Grace m-a sunat.
Spunea că ai nevoie de ajutor.
Nu nu, Victor aşteaptă.
Ca de obicei, Grace are dreptate.
Mi-ar prinde bine o mână de ajutor.
Pentru început ai putea încerca să ridici capacul de la canale.
Asta probabil duce la liniile telefonice.
Ştrumfetta, am nevoie de formulă.
Te poţi gândi în pic, draga mea, atâta timp cât este mai rapid.
Atunci vom putea fi toţi albaştri. Împreună.
Eu voi fi albastru, voi fi albastru.
Şi ei vor să fie albaştri, ca sora lor cea mare.
Atunci vom fi o familie adevărată.
Nu e o simplă formulă, e un dar sacru.
Încredinţat mie.
Îmi pare rău.
Doar că... nu pot.
Cum adică nu poţi?
Ţi-am oferit totul.
Bunătate, cadouri, tort fără otravă.
Mi-a ajuns, domnişoară!
Îmi vei da acum ce-mi doresc!
- Chiar acum. Spune-mi formula! - Nu!
Da!
- Tată! - Ce? Ce?
Mă ia ameţeala.
Ce se întâmplă cu ei?
Nu-mi spune că ţie chiar îţi pasă de aceste creaturi patetice?
Ce trist pentru tine.
Şi cât de perfect pentru mine.
- Cablurile de curent sunt aici. - Hai repede, repede!
Hai, s-o facem!
Aici, să mergem pe aici.
Trebuie să o salvăm.
Acesta ar putea fi momentul meu.
Îmi pare foarte rău draga mea.
Credeam că ştiai.
Fără esenţă, ei nu pot trăi.
Tată.. Te rog..
Nu! Vexy!
Atât de ameţit.
- Hackus? - Ştrumfetta!
Dă-le ce ai! Ia puţin de la mine! Te rog!
Te rog frumos.
Ce rost are, oricum îmi vei da formula.
Aş putea foarte bine să-i las să moară.
Vexy!
Îi leşi să moară?
Oricând voi putea face alţii. De fapt, nu eu îi omor.
Tu-i omori!
Bine, bine, o să-ţi spun totul.
Hrăneşte-i!
Dă-mi mai întâi formula.
Hrăneşte-i!
Deci, formula-la-la-la.
Un pic de speranţă
O picătură de lapte de albină...
polen de mimoză
- Ştrumfetta... - Draga mea...
- Avem o problemă. - O aud, dar n-o văd.
O clipă, am ceva de arătat.
Papa, priveşte!
Scrie formula.
- O, nu! - Ştrumfetta.
Ajută-mă să deschid asta.
Şi trebuie să spui un cuvânt de iubire, doar sincer.
- Mă să fie! - Asta era formula folosită de Papa!
- Dă-le să mănânce ceva. - Stai să verific.
Grăbeşte-te!
Iată-ne!
Hai Patrick, împinge-o!
Este o deschizătură jos aici, să mergem!
O să fac acum totul. Un cuvânt de iubire...
Sper că va funcţiona...
Ştrumfetta!
- Mulţumesc mult. - Vexy.
- Doamne! - Sunt ştrumf!
- Hackus! - Sunt albastru.
Hackus este albastru!
Suntem albaştri, suntem ştrumfi!
A mers. Toată lumea e a mea!
- Pot face ştrumfii proprii! - Nu!
Am fost trădaţi.
În sfârşit, în sfârşit!
- Eşti un băiat adevărat. Sunt albastru.
- Voi fi atotputernic! - Nu face asta, tată!
Nu vreau în colivie, nu vreau!
Ajunge, destul!
- Intră! - Nu vreau!
- E vina mea, Vanity. - Papa, stai un pic.
- Cred că pot ajunge la acel cui. - Bună idee. Încearcă.
Hai, hai!
- Tată, te rog. - Să nu plecaţi nicăieri!
Faţa ta se scurge.
La mine tot aşa e!
Se scurge, se scurge.
- Ai sacrificat totul ca să ne salvezi. - Trebuia s-o fac.
Îmi pasă de voi.
Suntem o familie.
Nu-mi plac lacrimile, îmi place să fiu albastru.
Ce scenă greţoasă.
Eram să vomit dacă nu era cel mai fericit moment al vieţii mele!
- Încearcă levierul cel mare. - Urcă pe mine, hai!
Unde să întorc?
Încearcă la minus, se taie curentul.
Minus? Nu!
Văd doar plusul.
Un pas mic pentru un vrăjitor,
un pas mare pentru... Ce?
- Doar plus. - Nu şi asta!
Grouchy!
Ţi-am promis că poţi apăsa pe buton, nu-i aşa?
Grouchy!
Un pas mare pentru mine.
M-am prăjit, nu găsesc niciun plus în asta.
Ştrumfii naibii!
Grăbeşte-te, Vanity!
Asta va salva ziua.
Ştrumfii...
Ce...e?
Să mergem, Azrael.
Ce pot face? Ar trebui să cer ajutorul cerului.
Priveşte cât de rapid sunt, sunt ca unul din Forţele Speciale.
Ai dreptate. Forţele Speciale merg pe furiş...
- Aici este! - Ştrumfetta!
Este Santa?
Papa!
- Ai venit după mine? - Bineînţeles că am venit.
Eşti fiica mea. Putea să fie altfel?
- Deci, vom găsi o altă intrare. - Bine.
Ne vedem acolo dle Winslow, iute!
Ţine-l.
- Tati! - Scumpa mea.
- I-am spus lui Gargamel formula. - Dar ne-a salvat pe noi.
Hackus trăieşte! Hackus trăieşte!
Tată, te-am dezamăgit.
I-am trădat pe ştrumfi, îmi pare atât de rău!
Ştrumfetta, să salvezi pe cineva e cel mai generos fapt.
- Sunt foarte mândru de tine. - Poftim?
Serios? Fără nicio bătăiţă, pur si simplu o ierţi?
Bineînţeles.
Iubirea ne ridică tot mai sus, dar fără iubire cădem jos.
Hackus iarăşi începe să plângă!
Aţi găsit-o? Salut!
Bună!
N-avem prea mult timp.
Să recuperăm formula şi s-o ştergem de aici!
- O clipă, ce facem cu ei? - Adică? Te-au răpit.
- Sunt copii lui Gargamel. - Şi eu eram...
dar Papa nu a renunţat la mine.
- Aşa că nici eu nu vreau să renunţ la ei. - Mai crezi că nu eşti un ştrumf adevărat?
Să-i scoatem afară. Repede.
Sunt doar şapte...
Salutări, pisoi!
Bine aţi venit la petrecere!
Ia uitaţi-vă la voi!
Iubesc crearea voastră. A tuturor.
În special perioada de albăstreală.
Întregul meu corp este crocant...
Nu te-ai săturat?
Da, dar vezi tu, Papa, vreau mai mult decât destul.
Până la urmă, trebuie să punem în funcţiune asta.
Am numit-o Bagheta, aţi priceput?
Fiindcă e o baghetă, şi am numit-o Bagheta...
E foarte amuzant, dacă nu eraţi în chinuri îngrozitoare,
râdeaţi până la moarte! Credeţi-mă.
Ce pot face cu aşa putere?
Exact.
- Voi cuceri toată lumea! - Ba nu!
Papa, să ştii ce voi face în primul rând,
voi deschide portalul
până în satul ştrumfilor, până aici
ca să fii cu toţi copii tăi ştrumfi.
- Veşnic! - Nu prea cred, Gargamel!
Încă odată! Dă-mi mie.
Grăbeşte-te!
Îşi caută bagheta.
- Spargeţi-l odată! - Sunt prea frumos să mor!
La naiba, bateţi cu capătul cel ascuţit.
- Hackus este un băiat adevărat! - Las-o baltă, Neîndemânaticule.
- Mereu aşa. - Scuze.
Am făcut-o!
- Toţi sunt întregi? - Toţi sunt şi ştrumfuiesc.
- Patrick! - Tată!
- Salut! - Hei, Grace!
- Am salvat-o. - Grace!
- Ştrumfetta! - Mi-a fost dor de tine.
- Eram îngrijorată de tine. - Grace, fă cunoştinţă cu Vexy.
- Cealaltă soră a mea. - Cred că asta te face şi sora mea.
Eşti bine?
Cred că asta e fericirea.
- Salut frumoaso. - Şi eu sunt frumuşel.
- Acesta este Hackus, fratele meu. - Hackus.
- Hackus, aceştia sunt Grace şi Patrick. - Salutări!
Şi... copilul vostru?
- Îl cheamă Blue. Bravo, Grace. - E aşa de simpatic, e ştrumfos.
Cine-i acesta? Cine-i acesta?
E Victor, el e...
Tatăl meu.
Şi bunicul extraordinar al lui Blue.
Tata şi cu Victor!
Mă doare! Am înţeles.
Sunt mândră de tine, Patrick Winslow.
Hai, prieteni, da-ţi pumnii!
- Familie. - Bravo, bravo.
- Optimist. - Ia pumnul acesta din faţa mea?
Sunt Grouchy, şi sunt aşa de furios că...
mă simt mai bine.
Am revenit.
Şi eu am revenit.
Perfect.
Cred că cunoaşteţi cu toţii Bagheta,
care este un haios joc de cuvinte...
Ştrumfetta!
Salutaţi-l pe uriaşul meu prieten...
Nu te grăbi, Gargamel!
Nu bagheta, nu, nu!
Unde este butonul de oprire la acest lucru?
Nu bagheta, nu, nu!
Va fi foarte dureros.
Bravo, a fost aşa de frumos.
- Nu-l mai vedem pe Gargamel. - Să mergem cu toţii acasă.
- Exact! - Tot mai avem o problemă mică.
Am doar numai cinci cristale...
Vă spun, ştrumfii nu se lasă în urmă!
Ştrumfetta,
te descurci bine cu acea baghetă.
E în sângele meu. Eram deranjată de asta,
dar un ştrumf minunat mi-a spus că
nu e important de unde ai venit, e important cine alegi să fii.
Asta e fiica mea!
Şi tu tatăl nostru!
Mulţumesc pentru o viaţă nouă şi o familie...
Eşti un ştrumf de excepţie, Papa.
- Şi voi veţi fi buni. - Îmi va fi dor de voi, ştrumfi.
- Poate numeşti un corn dog după ei. - Ai dreptate.
Putem face cornuri albastre.
Ştrumfdog, delicios!
Drum bun, ştrumfveniţi cât mai curând.
Mulţumesc încă o dată, d-le Winslow.
Doamna Dolittle...
micuţul Blue...
tata Victor...
- La revedere, familia Winslow. - Pa!
Pa!
- Deci, să mergem, ştrumfi. - Pa, Winslow!
De abia aştept să întâlnesc şi restul familiei mele.
Pa, ştrumfi!
- Hei, scoală-te de pe mine. - Scuze.
- Papa, ai salvat-o pe Ştrumfetta? - Bine aţi venit acasă, ştrumfi!
Ştrumfetta a venit!
Am adus nişte noi ştrumfi, faceţi cunoştinţă cu toţii cu Vexy!
E simpatică.
Salut!
- Salut! - Salut, Vexy.
Salut, sunt Greedy, doreşti un biscuite?
Cine-i acesta?
Aproape m-am ştrumfurit pe mine.
Hackus! Hackus!
Aceştia sunt noii tăi fraţi.
Ura. Noi fraţi!
Staţi o clipă!
Sincer vorbind, conform secţiunii şase a codului ştrumfesc...
Doar lasă-l în pace!
Ţi-a luat destul.
Hackus are stil.
Este unul de-al nostru.
Şi după ce am aşteptat răbdător să mă fac iar înţeles
eroicul nostru povestitor îşi intră iar în rol
să arate că ultima oară când ne-am întâlnit
întregul sat era ocupat cu pregătirile pentru...
Hei, ce-i cu atâtea decoraţiuni?
La mulţi ani, Ştrumfetta!
Mă mai lăsaţi?
Găsesc o carte în asta.
Şi aşa...
Hei, să-i dăm bătaie!
Asta este noua mea familie.
Traducerea şi adaptarea: dreaMaker7 @ www.subs.ro
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro
Best watched using Open Subtitles MKV Player